﻿338 
  KJELLMAN, 
  FA 
  X 
  E 
  R 
  O 
  G 
  AM 
  FLO 
  Ii 
  AX 
  PÅ 
  XOVAJA 
  SEMLJA 
  ETC. 
  

  

  en 
  vestlig 
  fortsättning 
  af 
  den 
  sibiriska 
  tundran 
  och 
  betraktar 
  

   alltså 
  hela 
  detta 
  område 
  som 
  växtgeograflskt 
  sammanhörande. 
  

   Skälet 
  för 
  denna 
  hans 
  uppfattning 
  är 
  det, 
  att 
  i 
  arktiska 
  Sibi- 
  

   rien 
  skulle 
  förekomma 
  alla 
  den 
  ryska 
  tundrans 
  arktiska, 
  bo- 
  

   reala 
  och 
  nordiskt 
  alpina 
  arter 
  och 
  dessutom 
  största 
  antalet 
  

   af 
  de 
  arter, 
  hvilka 
  ryska 
  tundran 
  äger 
  gemensamma 
  med 
  det 
  

   nord- 
  och 
  mellaneuropeiska 
  slättlandet. 
  Hooker 
  1 
  låter 
  detta 
  

   område, 
  såsom 
  det 
  vill 
  synas 
  hufvudsakligen 
  på 
  grund 
  af 
  en 
  

   olikhet 
  i 
  klimatiska 
  förhållanden, 
  utgöra 
  tvänne 
  olika 
  distrikt, 
  

   ett 
  europeiskt, 
  innefattande 
  af 
  hans 
  arktiska 
  florområde 
  trakten 
  

   från 
  och 
  med 
  norra 
  Skandinavien 
  till 
  Ob 
  och 
  dess 
  mynnings- 
  

   vik, 
  och 
  ett 
  asiatiskt, 
  sträckande 
  sig 
  från 
  Ob 
  till 
  Berings 
  sund. 
  

   Ruprecht 
  åter, 
  h 
  vilken 
  sjelf 
  i 
  floristiskt 
  syfte 
  undersökt 
  en 
  

   del 
  af 
  det 
  arktiska 
  Ryssland 
  och 
  bearbetat 
  icke 
  blott 
  sina 
  

   samlingar 
  och 
  iakttagelser 
  härifrån, 
  utan 
  äfven 
  växtsamlingar 
  

   från 
  Ural 
  och 
  de 
  tillgränsande 
  delarne 
  af 
  arktiska 
  Sibirien, 
  

   har 
  framstält 
  den 
  åsigten, 
  att 
  öster 
  om 
  en 
  linie, 
  som 
  man 
  

   tänker 
  sig 
  dragen 
  från 
  Urals 
  nordspets 
  till 
  Jugor 
  schar, 
  flo- 
  

   rans 
  karakter 
  blir 
  en 
  annan 
  än 
  vester 
  härom. 
  En 
  del 
  vest- 
  

   liga 
  element 
  försvinna, 
  nya 
  beståndsdelar 
  tillkomma. 
  2 
  

  

  Skarpa 
  gränser 
  mellan 
  olika 
  florområden 
  gifvas 
  icke 
  och 
  

   allra 
  minst 
  af 
  skäl, 
  som 
  Engler 
  i 
  sitt 
  ofvan 
  citerade 
  arbete 
  3 
  

   närmare 
  utvecklat, 
  mellan 
  trängre 
  områden 
  inom 
  det 
  arktiska 
  

   florgebitet. 
  Emellertid 
  synes 
  det 
  mig, 
  att, 
  om 
  det 
  också 
  är 
  

   sant, 
  att 
  fanerogamvegetationen 
  i 
  arktiska 
  Europa 
  och 
  arktiska 
  

   Asien__med 
  hänsyn 
  till 
  sina 
  beståndsdelar 
  röjer 
  betydlig 
  över- 
  

   ensstämmelse, 
  Ruprechts 
  påstående, 
  så 
  vidt 
  de 
  hittills 
  gjorda 
  

   undersökningarna 
  räcka, 
  icke 
  kan 
  jäfvas, 
  att 
  nämligen 
  i 
  de 
  

   arktiska 
  trakterna 
  vester 
  om 
  Ural 
  ett 
  betydligt 
  antal 
  arktiskt- 
  

   sibiriska 
  arter 
  saknas, 
  och 
  att 
  här 
  åter 
  en 
  del 
  arter 
  förekomma, 
  

   som 
  icke 
  äro 
  kända 
  längre 
  mot 
  öster. 
  Bevis 
  härför 
  skall 
  jag 
  

   i 
  det 
  följande 
  bli 
  i 
  tillfälle 
  att 
  anföra. 
  Jag 
  sluter 
  mig 
  alltså 
  

   till 
  den 
  af 
  Ruprecht 
  och 
  Hooker 
  förfäktade 
  åsigten 
  och 
  an- 
  

   ser, 
  att 
  inom 
  det 
  arktiska 
  florgebitet 
  ett 
  europeiskt 
  och 
  ett 
  sibi- 
  

   riskt 
  område 
  låter 
  urskilja 
  sig. 
  Gränsen 
  mellan 
  dessa 
  synes 
  

   mig 
  böra 
  dragas 
  så 
  som 
  Ruprecht 
  föreslagit. 
  På 
  ett 
  annat 
  

   ställe 
  * 
  har 
  jag 
  anfört 
  ett 
  skäl, 
  som 
  talade 
  emot 
  den 
  Hooker- 
  

  

  1 
  Jos. 
  D. 
  Hooker: 
  Outlines 
  of 
  the 
  Distribution 
  of 
  Artic 
  Plants 
  i 
  The 
  Trans- 
  

   actions 
  of 
  the 
  Linnean 
  Society 
  of 
  London, 
  Vol. 
  XXIII. 
  (London 
  1862.) 
  

  

  2 
  F. 
  J. 
  Ruprecht: 
  Ueber 
  die 
  Verbreitung 
  der 
  Pflanzen 
  im 
  nördlichen 
  

   Ural, 
  sid. 
  9 
  — 
  10, 
  i 
  Beiträge 
  zur 
  Pflanzenkunde 
  des 
  Russischen 
  Reichs, 
  Lief. 
  7. 
  

   (S:t 
  Petersburg 
  1850.) 
  

  

  3 
  Anf. 
  st. 
  sid. 
  145. 
  

  

  4 
  F. 
  R. 
  Kjellman: 
  Fanerogamfloran 
  på 
  Sibiriens 
  nordkust, 
  sid. 
  296. 
  

  

  