﻿VEGA-EXPED1TI0NENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ÄMBETEN. 
  341 
  

  

  torde 
  man 
  kunna 
  anse 
  slägtet 
  Draba, 
  kanske 
  också, 
  åtminstone 
  

   delvis, 
  slägtet 
  Carex. 
  l 
  Emellertid 
  är 
  detta 
  ett 
  ännu 
  allt 
  för 
  

   litet 
  bearbetadt 
  ämne, 
  kännedomen 
  om 
  de 
  i 
  många 
  fall 
  svagt 
  

   differentierade 
  formerna 
  för 
  ringa 
  och 
  s}'nonymiken 
  allt 
  för 
  

   invecklad, 
  för 
  att 
  några 
  bestämda 
  slutsatser 
  härutinnan 
  skulle 
  

   kunna 
  dragas. 
  Anmärkningsvärdt 
  är 
  dock 
  det 
  resultat, 
  till 
  

   h 
  vilket 
  Lundström 
  2 
  beträffande 
  Salices 
  kommit, 
  att 
  nämligen 
  

   Novaja 
  Semljas 
  Salix-vegetation 
  till 
  sin 
  allmänna 
  natur 
  öfver- 
  

   ensstämmer 
  med 
  Tajmyrlandets, 
  hvars 
  alla 
  hittills 
  kända 
  

   Salix-former 
  förekomma 
  på 
  Novaja 
  Semlja, 
  hvilket, 
  då 
  Salix- 
  

   vegetationen 
  i 
  arktiska 
  Ryssland, 
  för 
  så 
  vidt 
  denna 
  är 
  känd, 
  

   icke 
  visar 
  en 
  så 
  stor 
  öfverensstämmelse 
  med 
  Novaja 
  Semljas, 
  

   torde 
  kunna 
  uppfattas 
  såsom 
  stärkande 
  antagandet 
  af 
  en 
  när- 
  

   mare 
  slägtskap 
  mellan 
  Novaja 
  Semljas 
  och 
  arktiska 
  Sibiriens 
  

   än 
  arktiska 
  Europas 
  fanerogamflora. 
  

  

  Af 
  de 
  från 
  Novaja 
  Semlja 
  och 
  Wajgatsch 
  kända 
  arterna 
  

   förekomma 
  såsom 
  alpina 
  i 
  Alperna 
  — 
  enligt 
  den 
  begränsning 
  

   Christ 
  3 
  ger 
  åt 
  detta 
  begrepp 
  och 
  enligt 
  den 
  förteckning, 
  han 
  

   lemnar 
  öfver 
  de 
  alpina 
  arterna 
  i 
  det 
  af 
  honom 
  behandlade 
  

   området 
  — 
  56 
  arter. 
  Härtill 
  komma 
  6 
  arter, 
  alpina 
  i 
  andra 
  

   södra 
  och 
  mellersta 
  Europas 
  bergstrakter. 
  I 
  mellersta 
  Europa 
  

   finnas 
  dessutom 
  36 
  icke 
  alpina 
  arter. 
  Af 
  de 
  icke 
  från 
  södra 
  

   och 
  mellersta 
  Europa 
  kända 
  arterna 
  förekomma 
  41 
  i 
  Skandi- 
  

   navien, 
  en 
  i 
  Skotland, 
  16 
  i 
  nordliga 
  och 
  arktiska 
  Ryssland. 
  

   Följande 
  29 
  arter 
  äro 
  icke 
  anträffade 
  inom 
  Europa: 
  4 
  

  

  Artemisia 
  borealis, 
  

  

  Senecio 
  resedsefolius, 
  

  

  Taraxacum 
  phymatocarpum, 
  

  

  Pedicularis 
  lanata, 
  

  

  Androsace 
  triflora, 
  

  

  Potentilla 
  sericea, 
  

   » 
  fragiformis, 
  

  

  Saxifraga 
  flagellaris, 
  

  

  Matthiola 
  nudicaulis, 
  

  

  Sisymbrium 
  pygmaeum, 
  

  

  1 
  Jfr. 
  Engler 
  anf. 
  st. 
  sid. 
  145. 
  

  

  2 
  Anf. 
  st. 
  sid. 
  42. 
  

  

  3 
  H. 
  Christ: 
  Ueber 
  die 
  Verbreitung 
  der 
  Pflanzen 
  der 
  alpinen 
  Region 
  

   der 
  europäis<?hen 
  Alpenkette 
  s. 
  3 
  — 
  4 
  (i 
  Neue 
  Denkschriften 
  der 
  allgemeinen 
  

   Schweizerischen 
  Gesellsehaft 
  fur 
  die 
  gesammten 
  Naturwissensehaften 
  Bd. 
  

   XXII). 
  (Ziirich 
  1867.) 
  

  

  * 
  Härvid 
  frånser 
  jag 
  Beeren 
  Eiland, 
  Spetsbergen 
  och 
  det 
  öfvergångsom- 
  

   råde, 
  som 
  sträcker 
  sig 
  utefter 
  Jugor 
  schar 
  och 
  Kara-bugten 
  samt 
  arktiska 
  

   Ural. 
  

  

  