﻿152 
  KJELLMAK, 
  F 
  AK 
  E 
  B 
  O 
  G 
  AU 
  FL 
  O 
  Ii 
  AN 
  PÅ 
  K 
  O 
  VA 
  JA 
  SEMLJA 
  ETC. 
  

  

  vet 
  kan, 
  så 
  vidt 
  jag 
  inser, 
  med 
  föreliggande 
  observationsma- 
  

   terial 
  icke 
  afgöras. 
  För 
  de 
  allra 
  flesta 
  är 
  antagandet 
  af 
  en 
  

   sådan 
  invandring 
  icke 
  nödvändigt 
  eller 
  icke 
  ens 
  berättigadt. 
  

   De 
  hafva 
  väl, 
  för 
  så 
  vidt 
  de 
  invandrat, 
  anländt 
  söder, 
  sydvest 
  

   och 
  framförallt 
  sydost 
  ifrån 
  öfver 
  land 
  och 
  öfver 
  de 
  båda 
  sun- 
  

   den 
  Jugor 
  schar 
  och 
  Kariska 
  porten. 
  De, 
  på 
  hvilka 
  antagan- 
  

   det 
  af 
  en 
  invandring 
  öfver 
  hafvet 
  skulle 
  kunna 
  tillämpas, 
  

   vore 
  de 
  få 
  arter, 
  hvilka 
  ofvan 
  anförts 
  såsom 
  icke 
  kända 
  hvar- 
  

   ken 
  från 
  arktiska 
  Europa 
  eller 
  arktiska 
  Sibirien 
  och 
  de 
  hvilka, 
  

   såsom 
  Campanula 
  uniflora, 
  saknas 
  i 
  arktiska 
  Europa 
  och 
  i 
  

   arktiska 
  Asien 
  endast 
  finnas 
  längst 
  bort 
  i 
  öster. 
  Att 
  en 
  af 
  

   dessa, 
  Schivereckia 
  podolica, 
  måste 
  på 
  grund 
  af 
  sin 
  utbred- 
  

   ning 
  förmodas 
  hafva 
  inkommit 
  söder 
  ifrån 
  är 
  förut 
  sagdt, 
  

   Phleum 
  pratense, 
  år 
  1879 
  anträffad 
  vid 
  Karmakul 
  bay 
  — 
  det 
  

   enda 
  ställe 
  inom 
  arktiska 
  florområdet, 
  derifrån 
  den 
  hittills 
  är 
  

   känd 
  — 
  hvarest 
  under 
  senare 
  åren 
  en 
  rysk 
  observations- 
  och 
  

   undsättningsstation 
  inrättats, 
  torde 
  kunna 
  anses 
  hafva 
  blifvit 
  

   hit 
  införd 
  vid 
  denna 
  stations 
  anläggning. 
  Af 
  de 
  öfriga 
  äro 
  

   trenne, 
  Festuca 
  brevifolia, 
  Glyceria 
  Vahliana 
  och 
  Gl. 
  tenella 
  

   arktiskt 
  endemiska, 
  om 
  hvilkas 
  ursprung 
  sålunda 
  man 
  är 
  lem- 
  

   nad 
  i 
  ovisshet. 
  Osäkert 
  synes 
  mig 
  det 
  förhållande 
  vara, 
  i 
  

   hvilket 
  den 
  för 
  No 
  vaja 
  Semlja 
  af 
  Trautvetter 
  uppgifna 
  Cala- 
  

   magrostis 
  strigosa 
  står 
  till 
  de 
  i 
  andra 
  arktiska 
  trakter 
  anmärkta 
  

   svårbestämbara 
  arterna 
  af 
  detta 
  slägte, 
  såsom 
  Calamagrostis 
  

   lapponica, 
  känd 
  bland 
  andra 
  ställen 
  från 
  den 
  öster 
  om 
  Kariska 
  

   hafvet 
  framskjutande 
  halfön 
  Jalmal, 
  och 
  den 
  från 
  arktiska 
  Ryss- 
  

   land, 
  Spetsbergen, 
  Beeren 
  Eiland 
  och 
  Grönland 
  kända 
  C. 
  neg- 
  

   lecta. 
  Af 
  de 
  återstående 
  skulle 
  man 
  visserligen 
  kunna 
  antaga, 
  

   att 
  Saxifraga 
  aizoides, 
  Arenaria 
  ciliata 
  och 
  Aira 
  alpina 
  jämte 
  

   Campanula 
  uniflora 
  inkommit 
  till 
  Novaja 
  Semlja 
  öfver 
  hafvet 
  

   från 
  Skandinavien, 
  men 
  då 
  de 
  liksom 
  också 
  Potentilia 
  sericea 
  

   — 
  om 
  den, 
  såsom 
  antagligt 
  synes 
  vara, 
  är 
  identisk 
  med 
  den 
  

   Potentilia 
  pulchella 
  benämnda 
  växten 
  — 
  alla 
  förekomma 
  på 
  

   Spetsbergen 
  och 
  Grönland, 
  så 
  torde 
  det 
  vara 
  sannolikare, 
  att 
  

   dessas 
  förekomst 
  på 
  Novaja 
  .Semlja 
  förskrifver 
  sig 
  från 
  de 
  mera 
  

   aflägsna 
  tider, 
  då 
  föreningsbryggor 
  existerade 
  mellan 
  dessa 
  

   länder. 
  l 
  

  

  i 
  Först 
  då 
  denna 
  uppsats 
  skulle 
  läggas 
  under 
  pressen 
  erhöll 
  jag 
  känne- 
  

   dom 
  om 
  A 
  H. 
  Märkbarns 
  arbete: 
  A 
  Polar 
  Reconnaisance 
  being 
  tbe 
  Voyage 
  

   of 
  the 
  Isbjörn 
  to 
  Novaja 
  Zemlja 
  1879 
  (London 
  1881) 
  och 
  har 
  derför 
  ej 
  kun- 
  

   nat 
  begagna 
  mig 
  af 
  de 
  uppgifter 
  om 
  Novaja 
  Semljas 
  fanerogamflora, 
  som 
  

   deri 
  innehållas. 
  Jag 
  hänvisar 
  derför 
  blott 
  till 
  dessa. 
  

  

  