﻿372 
  KJELLMAK, 
  T 
  SCH 
  U 
  K 
  TSCHER 
  K 
  AS 
  HU 
  SHÅ 
  LL 
  S 
  VÄXT 
  E 
  R. 
  

  

  af 
  flere 
  slag. 
  Hvilka 
  arter 
  dessa 
  tillhöra 
  kan 
  naturligtvis 
  icke 
  

   afgöras 
  och 
  betyder 
  ju 
  också 
  intet. 
  Denna 
  massa 
  ätes 
  antingen 
  

   rå 
  omedelbart 
  efter 
  det 
  djuret 
  dödats 
  — 
  den 
  skall 
  då 
  enligt 
  

   dr 
  Almqvists 
  uppgift 
  smaka 
  något 
  likt 
  s. 
  k. 
  nässelkål 
  — 
  eller 
  

   också 
  förvaras 
  den 
  för 
  vintern 
  torkad 
  i 
  små 
  ostlika 
  kakor, 
  af 
  

   hvilka 
  vid 
  användningen 
  en 
  del 
  utröres 
  i 
  köttsoppa. 
  Den 
  

   användes 
  mest 
  af 
  ren-tschuktscherna, 
  men 
  kust-tschuktscherna 
  

   värdera 
  den 
  också 
  och 
  tillb} 
  T 
  ta 
  sig 
  den 
  i 
  torrt 
  tillstånd 
  i 
  ganska, 
  

   stor 
  mängd. 
  

  

  Maria 
  muscefolia 
  De 
  la 
  Pyl. 
  

   T 
  sch. 
  Mergomer. 
  

  

  Denna 
  art 
  ätes 
  i 
  färskt 
  tillstånd 
  under 
  vintern 
  och 
  våren, 
  

   dock 
  icke 
  växten 
  i 
  sin 
  helhet 
  utan 
  endast 
  medelnerven. 
  I 
  

   de 
  föror 
  af 
  Mergomer, 
  som 
  från 
  Koljutschin-ön 
  under 
  vintern 
  

   fördes 
  öster 
  ut, 
  funnos 
  också 
  ett 
  par 
  andra 
  Laminarieer, 
  näm- 
  

   ligen 
  Laminaria 
  cuneifolia 
  J. 
  G. 
  Ag. 
  och 
  L. 
  solidungula 
  J. 
  G. 
  

   Ag., 
  hvilka 
  säljarne 
  visserligen 
  förklarade 
  för 
  ätbara, 
  men 
  an- 
  

   dra 
  tschuktscher 
  deremot 
  för 
  odugliga. 
  I 
  brist 
  på 
  annat 
  torde 
  

   väl 
  äfven 
  de 
  förtäras. 
  

  

  Utom 
  de 
  nu 
  anförda 
  växtarterna 
  innehålla 
  mina 
  samlingar 
  

   ännu 
  en, 
  som 
  af 
  tschuktscherna 
  användes 
  till 
  föda. 
  Jag 
  erhöll 
  

   den 
  af 
  infödingarne 
  vid 
  Irkajpi, 
  med 
  hvilka 
  vi 
  under 
  hösten 
  

   1878 
  några 
  dagar 
  voro 
  i 
  beröring. 
  De 
  ägde 
  ganska 
  betydliga 
  

   förråd 
  af 
  den 
  i 
  friskt 
  tillstånd. 
  De 
  talade 
  om 
  den 
  med 
  uttryc- 
  

   ket 
  kauka, 
  hvilket 
  väl 
  icke 
  får 
  fattas 
  såsom 
  ett 
  namn 
  på 
  väx- 
  

   ten, 
  utan 
  såsom 
  betecknande 
  att 
  den 
  var 
  tjenlig 
  till 
  föda. 
  Åt- 
  

   minstone 
  förstodo 
  de 
  tschuktscher, 
  med 
  hvilka 
  vi 
  umgingos 
  

   under 
  vintern, 
  härmed 
  i 
  allmänhet 
  något 
  ätbart 
  eller 
  mat, 
  

   Dessa 
  hade 
  ingen 
  kännedom 
  om 
  den. 
  Hvilken 
  växt 
  * 
  det 
  är 
  

   känner 
  jag 
  ännu 
  icke, 
  ty 
  de 
  delar 
  af 
  den, 
  som 
  lemnades 
  mig, 
  

   äro 
  otillräckliga 
  för 
  dess 
  bestämning. 
  Dessa 
  utgjorde 
  en 
  tjock, 
  

   köttig 
  knöl 
  af 
  ungefär 
  ett 
  dufäggs 
  storlek 
  och 
  af 
  mer 
  eller 
  

   mindre 
  tydligt 
  konisk 
  form, 
  bärande 
  märken 
  efter 
  blad 
  och 
  

   birötter. 
  Den 
  växte 
  ej 
  vid 
  Irkajpi, 
  utan 
  hade 
  erhållits 
  söder 
  

   ifrån. 
  Dess 
  smak 
  erinrade 
  om 
  mandelns. 
  Några 
  närmare 
  

   upplysningar 
  kunde 
  jag 
  ej 
  erhålla 
  af 
  dem, 
  ty 
  vid 
  denna 
  tid 
  

   var 
  allas 
  vår 
  kunskap 
  i 
  tschuktschspråk 
  så 
  godt 
  som 
  ingen. 
  

  

  1 
  Prof. 
  Maximovicz 
  i 
  S:t 
  Petersburg 
  har 
  benäget 
  upplyst 
  mig, 
  att 
  han 
  

   tror 
  den 
  vara 
  Seduni 
  atropurpureum 
  Turcz. 
  

  

  -~W~ 
  

  

  