﻿VEGA 
  -EXPEDITION 
  ENS 
  VETENSKAPLIGA 
  AP 
  BETEN. 
  415 
  

  

  iakttagelser 
  om 
  skifformade 
  norrskensbågar 
  och 
  om 
  strålarnes 
  

   läge 
  i 
  glorian. 
  

  

  Skifformade 
  norrskensbågar 
  (Bild 
  4). 
  

  

  Den 
  14 
  mars 
  9* 
  e. 
  m. 
  syntes 
  tvänne 
  parallela 
  bågar, 
  som 
  

   snart 
  förenade 
  sig 
  till 
  ett 
  bredt 
  ljusbälte, 
  begränsadt 
  af 
  tvänne 
  

   mycket 
  regelbundna 
  kretsdelar. 
  Den 
  inre 
  af 
  dessa 
  omgaf 
  det 
  

   mörka 
  segmentet 
  och 
  var 
  enligt 
  iakttagelser 
  af 
  dr 
  Stuxberg 
  5° 
  

   hög 
  med 
  en 
  utsträckning 
  af 
  ungefär 
  70°; 
  den 
  yttre 
  var 
  15° 
  

   hög 
  och 
  hade 
  en 
  utsträckning 
  af 
  omkring 
  110°. 
  Bådas 
  höjd- 
  

   punkt 
  låg 
  i 
  rättvisande 
  NNO. 
  Ljuset 
  i 
  det 
  färdigbildade 
  bältet 
  

  

  Bild 
  4. 
  

  

  Bred. 
  janin 
  båge, 
  sedd 
  den 
  14 
  mars 
  1879 
  9 
  ( 
  20 
  m 
  e. 
  m. 
  

  

  var 
  svagt, 
  men 
  jämnt 
  fördeladt, 
  möjligen 
  med 
  ett 
  obetydligt 
  af- 
  

   tagande 
  uppåt. 
  Det 
  var 
  snarlikt 
  ljusskimret 
  genom 
  en 
  matt- 
  

   slipad 
  glasruta. 
  Efter 
  trettio 
  minuters 
  förlopp 
  hopade 
  sig 
  

   ljuset 
  på 
  bältets 
  öfre 
  kant 
  och 
  bildade 
  der 
  en 
  mindre 
  regel- 
  

   bunden 
  ljusbåge. 
  I 
  denna 
  visade 
  sig 
  här 
  och 
  der 
  starka 
  ljus- 
  

   knutar. 
  Sedermera 
  delade 
  sig 
  bågen 
  åter 
  i 
  parallela 
  band, 
  

   hvilka 
  snart 
  hopsmälte, 
  hvarvid 
  en 
  långsam 
  och 
  lugn 
  våg- 
  

   rörelse 
  ägde 
  rum, 
  först 
  från 
  höger 
  till 
  venster, 
  sedan 
  tvärtom. 
  

   Derefter 
  sköto 
  ljusflammor 
  från 
  den 
  undre 
  bågen 
  till 
  den 
  öfre, 
  

   men 
  ej 
  tvärtom. 
  Sedan 
  bågarne 
  sammansmält, 
  blef 
  ljuset 
  åter 
  

   jämnfördeladt, 
  tills 
  det 
  mot 
  morgonen 
  småningom 
  förbleknade. 
  

   I 
  stället 
  uppsteg 
  från 
  dess 
  högra 
  kant 
  en 
  12° 
  till 
  15° 
  hög, 
  3° 
  

   bred, 
  oredigt 
  begränsad 
  ljuspelare. 
  Likartade 
  skifformade 
  norr- 
  

   sken 
  sågos 
  äfven 
  vid 
  flere 
  andra 
  tillfällen. 
  Någongång 
  ut- 
  

   bredde 
  sig 
  ljusbältet 
  ända 
  till 
  zenit, 
  men 
  blef 
  då 
  ljussvagare 
  

   upptill. 
  Jag 
  anser 
  dessa 
  norrsken 
  så 
  till 
  vida 
  lärorika, 
  som 
  

  

  