﻿416 
  NORDENSKIÖLD, 
  K0BR8KENEN 
  VID 
  BERJN08 
  8UND. 
  

  

  ljusets 
  jämna 
  fördelning 
  i 
  det 
  breda 
  bältet, 
  hvars 
  fallyta 
  mot 
  

   jorden 
  haft 
  en 
  tvärgenomskärning 
  af 
  flore 
  grader, 
  visar, 
  att 
  

   dess 
  ljus 
  enligt 
  all 
  sannolikhet 
  legat 
  ungefär 
  i 
  samma 
  plan. 
  

   Skulle 
  det 
  nämligen 
  bildat 
  en 
  med 
  jordytan 
  parallel, 
  jämntjock 
  

   ljusslöja, 
  så 
  hade 
  ljuset 
  vid 
  5° 
  höjd, 
  sedt 
  från 
  vår 
  vinterhamn, 
  

   sannolikt 
  varit 
  betydligt 
  starkare 
  än 
  vid 
  15°. 
  

  

  Strålarnes 
  läge. 
  

  

  De 
  strålar, 
  som 
  någongång, 
  men 
  sällan, 
  voro 
  förenade 
  

   med 
  bågnorrskenen, 
  började 
  nästan 
  alltid 
  vid 
  den 
  inre 
  bågen, 
  

   gingo 
  derifrån 
  till 
  granskapet 
  af 
  den 
  yttre, 
  men 
  öfverskredo 
  don 
  

   ej. 
  II 
  varemot, 
  då 
  norrskenet 
  var 
  starkt, 
  nya 
  strålar 
  sköto 
  

   från 
  denna 
  så 
  väl 
  mot 
  den 
  inre 
  bågen 
  som 
  ut 
  i 
  rymden. 
  

   Detta 
  förhållande 
  skulle 
  visa, 
  att 
  de 
  strålar, 
  hvarom 
  här 
  är 
  

   fråga, 
  1 
  icke 
  ligga 
  vinkelräta 
  mot 
  ljuskransens 
  plan, 
  utan 
  att 
  

   de 
  ligga 
  i 
  det 
  plan, 
  som 
  sammanbinder 
  ljuskransarne. 
  Ifall 
  

   dessa 
  ljuskransar 
  voro 
  bildade 
  i 
  ett 
  bestämdt 
  lager 
  i 
  den 
  yt- 
  

   tersta 
  luft 
  kretsen, 
  så 
  är 
  det 
  dessutom 
  antagligt, 
  att 
  äfven 
  de 
  

   strålar, 
  som 
  sammanbinda 
  dem, 
  skulle 
  vara 
  bundna 
  vid 
  detta 
  

   lager. 
  I 
  sådant 
  fall 
  skulle 
  strålarne 
  icke 
  blifva 
  räta, 
  utan 
  bilda 
  

   kretsbågar 
  med 
  en 
  radie 
  lika 
  stor 
  som 
  afståndet 
  mellan 
  jor- 
  

   dens 
  medelpunkt 
  och 
  ljuskransen, 
  och 
  de 
  strålar, 
  som 
  någon- 
  

   gång 
  synas 
  skjuta 
  fram 
  50° 
  till 
  60° 
  från 
  ljuskransens 
  bräm, 
  

   skulle 
  således, 
  sedda 
  från 
  Vegas 
  vinterhamn, 
  endast 
  undan- 
  

   tagsvis 
  (i 
  zenit) 
  bilda 
  räta 
  linier. 
  Vanligen 
  skulle 
  de 
  hafva 
  

   en 
  krökning 
  af 
  mänga 
  grader. 
  Det 
  synes 
  mig 
  dock, 
  som 
  om 
  

   en 
  sådan 
  regelbunden 
  krökning 
  af 
  strålarne 
  lika 
  litet 
  före- 
  

   kommit 
  vid 
  Vegas 
  vinterhamn, 
  som 
  på 
  andra 
  ställen, 
  der 
  jag 
  

   sett 
  norrsken. 
  Den 
  vanliga 
  norrskensglorian 
  skulle 
  i 
  så 
  fall 
  

   ligga 
  i 
  ett 
  bestämdt 
  mot 
  norrskenspolens 
  radie 
  vinkelrätt 
  plan. 
  - 
  

   Möjligen 
  hafva 
  dock 
  de 
  långa 
  ytterstrålarne 
  ett 
  helt 
  annat 
  

  

  1 
  Jas 
  måste 
  särskildt 
  påpeka, 
  att 
  jag 
  ingalunda 
  vill 
  i>ast;i, 
  att 
  äfven 
  strå- 
  

   larne 
  i 
  de 
  viil 
  starka 
  norrsken 
  synliga 
  norrskensdraperierna 
  hafva 
  samma 
  

   läge 
  som 
  de 
  föga 
  skarpt 
  utpräglade 
  och 
  föga 
  ljusstarka 
  strålar, 
  som 
  vi 
  sågo 
  

   vid 
  AYpis 
  vinterhamn, 
  

  

  2 
  Amlra 
  omständigheter 
  tala 
  dock 
  derför, 
  att 
  de 
  bågformade 
  norr- 
  

   skenen 
  företrädesvis 
  uppstå 
  i 
  etl 
  bestämdt 
  lager 
  af 
  luft 
  kretsen 
  eller 
  rättare 
  

   på 
  on 
  bestämd 
  höjd 
  öfver 
  jordytan. 
  Om 
  man 
  nämligen 
  omedelbart 
  beräknar 
  

   norrskenens 
  höjd 
  ur 
  de 
  tillförlitligaste 
  iakttagelser, 
  som 
  gjorts 
  vid 
  Vegas 
  

   vinterhamn, 
  under 
  antagande 
  att 
  >< 
  haft 
  ett 
  bestämdt 
  värde 
  (= 
  25°) 
  för 
  de 
  bå- 
  

   gar, 
  som 
  visat 
  si 
  ; 
  j 
  länge 
  på 
  ett 
  ställe 
  med 
  höjdpunkt 
  i 
  X:': 
  r 
  ' 
  »Ö 
  eller 
  s\':>'< 
  ,\ 
  , 
  

   så 
  far 
  man 
  för 
  de 
  vanligaste 
  bågarne: 
  

  

  