﻿VEGA 
  -EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  

  

  429 
  

  

  Bältet 
  utbreder 
  sig 
  öfver 
  södra 
  delen 
  af 
  den 
  Franklinska 
  arki- 
  

   pelagen, 
  nordligaste 
  delen 
  af 
  Amerikas 
  fastland, 
  mellersta 
  

   Grönland 
  och 
  norra 
  Spetsbergen. 
  Sjelfva 
  nordpolen 
  ligger 
  

   inom 
  detta 
  område. 
  

  

  Hit 
  höra 
  de 
  norrsken, 
  h 
  vilka 
  synas 
  i 
  öfre 
  delen 
  af 
  Davis 
  

   Strait, 
  t. 
  ex. 
  det 
  som 
  Ross 
  d. 
  ä. 
  iakttog 
  1818 
  den 
  23, 
  28 
  och 
  

   29 
  september 
  vid 
  66° 
  n. 
  br. 
  och 
  59° 
  v. 
  1. 
  fr. 
  Greenw. 
  såsom 
  

   upprättstående 
  strålar 
  vid 
  södra 
  synranden 
  (förmodligen 
  magne- 
  

   tisk 
  söder), 
  och 
  det 
  som 
  Parry 
  såg 
  derstädes 
  den 
  15 
  septem- 
  

   ber 
  1825 
  vid 
  G9 
  01 
  / 
  2 
  n. 
  br. 
  i 
  form 
  af 
  en 
  under 
  två 
  till 
  tre 
  tim- 
  

   mar 
  nästan 
  stillastående 
  ljusbåge 
  5° 
  eller 
  6° 
  ofvan 
  om 
  syn- 
  

   kretsen 
  i 
  rättvisande 
  sydost. 
  

  

  De 
  omsorgsfulla 
  norrskensiakttagelser, 
  som 
  gjordes 
  under 
  

   den 
  svenska 
  expeditionen 
  1872 
  — 
  73 
  och 
  hvilka 
  ännu 
  endast 
  

   blifvit 
  högst 
  ofullständigt 
  offentliggjorda, 
  l 
  synas 
  mig 
  lemna 
  

   en 
  god 
  bekräftelse 
  på 
  de 
  af 
  mig 
  här 
  framstälda 
  åsigter. 
  Norr- 
  

   skensföreteelserna 
  vid 
  detta 
  ställe 
  borde 
  i 
  så 
  fall 
  uppfattas 
  på 
  

   följande 
  sätt. 
  Norrskensglorians 
  innersta 
  krets, 
  som 
  vid 
  Vegas 
  

   vinterhamn 
  hade 
  y 
  = 
  5°, 
  framgick 
  vid 
  Mossel-bay 
  i 
  granskapet 
  

   af 
  zenit 
  och 
  var 
  derstädes 
  i 
  allmänhet 
  icke 
  urskiljbar. 
  Deremot 
  

   visade 
  sig 
  »den 
  vanliga 
  bågen» 
  som 
  en 
  båge 
  af 
  jämnt 
  spridt 
  

   ljus 
  i 
  magnetisk 
  syd. 
  Härifrån 
  ägde 
  strålkastning 
  rum 
  hufvud- 
  

   sakligast 
  i 
  norrskensglorians 
  plan 
  mot 
  den 
  inre 
  kretsen, 
  hvar- 
  

   igenom 
  de 
  vackra 
  draperinorrsken 
  uppkommo, 
  som 
  vi 
  under 
  

   vintern 
  1872 
  — 
  73 
  ofta 
  voro 
  i 
  tillfälle 
  att 
  iakttaga. 
  När 
  norr- 
  

   skenen 
  blefvo 
  mycket 
  starka, 
  skedde 
  strålkastning 
  äfven 
  innan- 
  

   för 
  den 
  inre 
  kretsen, 
  d. 
  v. 
  s. 
  äfven 
  från 
  zenit 
  till 
  magnetisk 
  

   nord, 
  och 
  en 
  praktfull 
  krona 
  uppstod 
  nu, 
  hvars 
  strålar 
  tycktes 
  

   sammanlöpa 
  i 
  den 
  punkt 
  af 
  himlahvalfvet, 
  mot 
  hvilken 
  inklina- 
  

   tionsnålen 
  pekade. 
  Numera 
  efter 
  sex 
  års 
  förlopp 
  kan 
  jag 
  dock 
  

   icke 
  så 
  fullständigt 
  erinra 
  mig 
  alla 
  enskildheter 
  af 
  dessa 
  stor- 
  

   artade 
  skådespel, 
  att 
  jag 
  med 
  full 
  säkerhet 
  skulle 
  kunna 
  påstå, 
  

   att 
  min 
  och 
  mina 
  kamraters 
  omedelbara 
  uppfattning 
  berodde 
  

   på 
  en 
  synvilla. 
  Möjligt 
  är, 
  att 
  den 
  norrskenskrona, 
  vi 
  så 
  ofta 
  

   sågo, 
  var 
  belägen 
  närmare 
  jordytan 
  och 
  af 
  samma 
  slag 
  som 
  

   strålnorrskenen 
  i 
  Skandinavien. 
  

  

  III. 
  Det 
  tredje 
  området. 
  

  

  Ett 
  ringformigt 
  bälte, 
  som 
  är 
  beläget 
  mellan 
  tvänne 
  på 
  

   jordytan 
  kring 
  norrskenspolen 
  dragna 
  kretsar 
  med 
  radier 
  

  

  1 
  Observations 
  météorologiques 
  de 
  1'Expédition 
  aretique 
  Suédoise 
  1872 
  — 
  

   73. 
  Rédigées 
  par 
  A. 
  Wijkander. 
  (K. 
  Vet. 
  Akad. 
  Handlingar, 
  Bd. 
  13, 
  N:o 
  7, 
  

   sidd. 
  67— 
  92). 
  

  

  