﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ÄMBETEN. 
  495 
  

  

  floden 
  och 
  Berings 
  sund, 
  förekomma 
  53 
  arter 
  blomväxter 
  — 
  en 
  

   hög 
  procent 
  af 
  arktiska 
  Sibiriens 
  hela 
  fanerogamantal 
  — 
  , 
  hvilka 
  

   icke 
  anträffats 
  längre 
  vester 
  ut. 
  A 
  andra 
  sidan 
  äro, 
  såsom 
  före- 
  

   liggande 
  växtförteckningar 
  visa, 
  från 
  vestra 
  delen 
  af 
  arktiska 
  

   Sibirien: 
  halfön 
  Jalmal, 
  Jenisej-flodens 
  mynningsområde, 
  Taj- 
  

   myrlandet 
  och 
  tillgränsande 
  delar 
  flere 
  arter 
  kända, 
  hvilka 
  

   antingen, 
  såsom 
  t. 
  ex. 
  Cortusa 
  Matthioli 
  L., 
  Claytonia 
  arctica 
  

   Adams, 
  Viola 
  biflora 
  L., 
  Cardamine 
  macrophylla 
  Willd., 
  Draba 
  

   oblongata 
  R. 
  Br., 
  Trollius 
  asiaticus 
  L., 
  Delphinium 
  elatum 
  

   Turcz., 
  Koeleria 
  hirsuta 
  Gaud., 
  Carex 
  Chordorhiza 
  L. 
  o. 
  a., 
  

   anträffats 
  vid 
  Olenek-Lena, 
  men 
  ej 
  längre 
  öster 
  ut, 
  eller 
  såsom 
  

   Svertia 
  obtusa 
  Ledeb., 
  Geranium 
  albiflorum 
  Ledeb., 
  Draba 
  

   altaica 
  (Ledeb.) 
  Bunge, 
  Aquilegia 
  sibirica 
  Lam., 
  Aconitum 
  Ly- 
  

   coctonum 
  L., 
  Betula 
  nana 
  L., 
  Poa 
  alpina 
  L., 
  Glyceria 
  (?) 
  Kjell- 
  

   mani 
  J. 
  Lge, 
  Carex 
  incurva 
  Lightf. 
  m. 
  fl. 
  äro 
  kända 
  endast 
  

   från 
  de 
  delar 
  af 
  arktiska 
  Sibirien, 
  som 
  äro 
  belägna 
  vester 
  om 
  

   Olenek-floden. 
  

  

  Om 
  några 
  af 
  de 
  till 
  arktiska 
  Sibirien 
  öster 
  om 
  Lena-Olenek 
  

   inskränkta 
  arterna 
  torde 
  man 
  kunna 
  antaga, 
  att 
  deras 
  före- 
  

   komst 
  endast 
  i 
  denna 
  del 
  af 
  arktiska 
  Sibirien 
  betingas 
  af 
  eller 
  

   står 
  i 
  samband 
  med 
  dessa 
  trakters 
  jämförelsevis 
  sydliga 
  läge, 
  

   men 
  för 
  det 
  stora 
  flertalet 
  af 
  dessa 
  arter 
  kan 
  denna 
  förklarings- 
  

   grund 
  icke 
  användas, 
  utan 
  andra 
  orsaker 
  måste 
  sökas. 
  En 
  sådan, 
  

   gällande 
  åtminstone 
  för 
  en 
  eller 
  annan 
  art, 
  synes 
  man 
  vara 
  be- 
  

   rättigad 
  att 
  finna 
  deri, 
  att 
  dessa 
  trakter, 
  hvilka 
  äga 
  en 
  relativt 
  

   hög 
  ålder, 
  utgjort 
  ett 
  sjelfständigt 
  utvecklingscentrum, 
  att 
  så- 
  

   lunda 
  en 
  eller 
  annan 
  af 
  de 
  i 
  dessa 
  trakter 
  nu 
  förekommande 
  

   arterna 
  här 
  differentierat 
  sig 
  till 
  arter 
  och 
  qvarhållit 
  sig 
  

   utan 
  att 
  sprida 
  sig 
  långt 
  mot 
  vester. 
  Detta 
  torde 
  vara 
  fallet 
  

   med 
  Artemisia 
  globularia, 
  Primula 
  Tschuktschorum, 
  Primula 
  

   borealis, 
  Saxifraga 
  exilis, 
  Saxifraga 
  Eschscholtzii, 
  kanske 
  också 
  

   Stellaria 
  dicranoides, 
  Oxytropis 
  Maydelliana, 
  alla 
  kända 
  endast 
  

   från 
  trakterna 
  omkring 
  Berings 
  sund. 
  

  

  Genom 
  Tschuktschlandets 
  närhet 
  till 
  Amerika 
  har 
  en 
  in- 
  

   vandring 
  härifrån 
  varit 
  möjlig 
  och 
  äfven 
  försiggått. 
  De 
  upp- 
  

   gifter, 
  som 
  förut 
  lemnats 
  rörande 
  de 
  till 
  ostliga 
  arktiska 
  Sibi- 
  

   rien 
  inskränkta 
  arternas 
  utbredning, 
  angifva, 
  att 
  åtskilliga 
  af 
  

   dessa, 
  framförallt 
  bland 
  dem, 
  hvilka 
  i 
  arktiska 
  Sibirien 
  äro 
  

   anträffade 
  endast 
  vid 
  Tschuktschlandets 
  ostkust, 
  icke 
  finnas 
  

   annorstädes 
  i 
  hela 
  Asien, 
  men 
  deremot 
  hafva 
  en 
  vidsträckt 
  

   utbredning 
  i 
  Amerika. 
  Att 
  dessa 
  inkommit 
  i 
  Asien 
  öster 
  ifrån 
  

   öfver 
  det 
  smala 
  Berings 
  sund 
  måste 
  kunna 
  betraktas 
  såsom 
  i 
  

   hög 
  grad 
  sannolikt. 
  Att 
  söka 
  ange 
  orsaken, 
  hvarför 
  icke 
  de, 
  

  

  