﻿544 
  KJELLMAK, 
  ASIAT. 
  BERI 
  NG 
  88UN 
  DS- 
  KUST. 
  FAX 
  ER 
  OG 
  AM 
  FLO 
  R 
  A. 
  

  

  Fam. 
  Portulacacese. 
  

  

  Claytonia 
  acutifolia 
  Willd. 
  

  

  Ledeb. 
  Fl. 
  ross. 
  II, 
  p. 
  147; 
  Cham. 
  in 
  Linnsea 
  VI, 
  p. 
  560. 
  

  

  S:t 
  Lawrence 
  bay 
  (Vega-exp., 
  Cham., 
  Merk?); 
  allmän 
  på 
  

   fuktiga, 
  grusiga, 
  icke 
  tufviga 
  delar 
  af 
  strandslätten. 
  

  

  Konyam 
  bay; 
  sparsam 
  på 
  fuktiga 
  ställen 
  vid 
  foten 
  af 
  

   fjällen. 
  

  

  Utbr. 
  Pitlekaj 
  (Vega-exp.); 
  det 
  inre 
  af 
  Tschuktsehlandet 
  

   (Maydell); 
  Kolyma-floden 
  (Augustin.); 
  mellan 
  noderna 
  Lena 
  

   och 
  Olenek 
  — 
  vid 
  skogsgränsen 
  — 
  (Czek. 
  och 
  Mull.). 
  

  

  Fam. 
  Caryophyllacese. 
  

  

  Silene 
  tennis 
  Willd. 
  

  

  f. 
  paucifolia 
  (Ledeb.). 
  

  

  Rohrb. 
  Silen. 
  p. 
  187. 
  

  

  Planta 
  nostra 
  csespites 
  format 
  permagnos, 
  densissimos 
  

   radice 
  lignosa, 
  valida 
  in 
  caules 
  numerosos, 
  ramulosos, 
  basi 
  

   lignescentes 
  foliis 
  marcidis, 
  rigidis 
  densissime 
  vestitos 
  abiente. 
  

   Caules 
  glaberrimi, 
  7 
  — 
  8 
  ctmr 
  alti, 
  vulgo 
  uniflori, 
  noribus 
  spe- 
  

   ciosis 
  eos 
  S. 
  maritima? 
  magnitudine 
  aemulantibus. 
  

  

  Konyam 
  bay; 
  temligen 
  allmäm 
  på 
  en 
  fjällsluttning 
  i 
  det 
  

   inre 
  af 
  fjorden. 
  

  

  Utbr. 
  Det 
  inre 
  af 
  Tschuktsehlandet 
  (Maydell); 
  Jenisej- 
  

   nodens 
  mynningsområde 
  (Schmidt). 
  Under 
  en 
  från 
  f. 
  pauci- 
  

   folia 
  något 
  afvikande 
  form 
  förekommer 
  arten 
  vid 
  floden 
  Lena 
  

   och 
  mellan 
  floderna 
  Lena 
  och 
  Olenek 
  — 
  vid 
  skogsgränsen 
  — 
  

   (Czek. 
  och 
  Mull.; 
  jfr 
  Trautv. 
  Pl. 
  Sib. 
  boreal. 
  p. 
  30)." 
  

  

  Att 
  den 
  växt, 
  frågan 
  här 
  gäller, 
  verkligen 
  tillhör 
  den 
  form- 
  

   grupp, 
  som 
  Rohrbach 
  benämner 
  S. 
  tenuis, 
  och 
  närmast 
  sluter 
  

   sig 
  till 
  f. 
  paucifolia 
  eller 
  f. 
  stenophylla 
  (jfr 
  Trautv. 
  Fl. 
  

   Tschuktsch. 
  p. 
  14), 
  anser 
  jag 
  utom 
  allt 
  tvifvel. 
  Emellertid 
  

   synes 
  den 
  afvika 
  från 
  denna 
  form, 
  sådan 
  den 
  hittills 
  är 
  känd, 
  

   genom 
  sin 
  långt 
  drifna 
  tufvighet 
  och 
  den 
  kraftiga 
  utvecklin- 
  

   gen 
  af 
  de 
  perennerande 
  delarne. 
  En 
  utbildning 
  i 
  samma 
  rikt- 
  

   ning 
  visa 
  många 
  i 
  de 
  arktiska 
  trakterna 
  förekommande 
  växter, 
  

   särskildt 
  på 
  för 
  dem 
  mera 
  ogynsamma 
  lokaler. 
  

  

  Silene 
  acaulis 
  L. 
  

  

  Rohrb. 
  Silen. 
  p. 
  143; 
  Ledeb. 
  Fl. 
  ross. 
  I, 
  p. 
  303; 
  Cham. 
  

   et 
  Schlecht. 
  in 
  Linnsea 
  I, 
  p. 
  39. 
  

  

  