﻿VEGA 
  -EXPEDITIONEN 
  S 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  

  

  693 
  

  

  § 
  6. 
  Vattnets 
  temperatur 
  och 
  specifika 
  vigt, 
  

  

  för 
  så 
  vidt 
  de 
  hafva 
  att 
  göra 
  med 
  djurlifvet 
  på 
  hafsbottnen, 
  

   kunna 
  bäst 
  studeras, 
  om 
  man 
  öfverskådar 
  de 
  hithörande 
  ko- 
  

   lumnerna 
  i 
  den 
  tabell, 
  som 
  jag 
  lemnat 
  i 
  det 
  föregående 
  öfver 
  

   samtliga 
  draggningarna. 
  För 
  att 
  visa, 
  hvilken 
  ringa 
  öfver- 
  

   ensstämmelse 
  der 
  råder 
  i 
  de 
  allra 
  flesta 
  fall 
  mellan 
  vattnet 
  i 
  

   ytan 
  och 
  vid 
  bottnen, 
  äfven 
  om 
  djupet 
  är 
  blott 
  några 
  få 
  fam- 
  

   nar, 
  har 
  jag 
  äfven 
  upptagit 
  ytvattnets 
  temperatur 
  och 
  speci- 
  

   fika 
  vigt. 
  Under 
  det 
  att 
  ytvattnets 
  temperatur 
  och 
  spec. 
  vigt 
  

   alltid 
  äro 
  mycket 
  vexlande, 
  emedan 
  de 
  äro 
  beroende 
  af 
  den 
  

   omgifvande 
  luftens 
  temperatur 
  och 
  tillförseln 
  af 
  sött 
  vatten 
  

   från 
  de 
  mäktiga 
  floderna, 
  som 
  mynna 
  i 
  Sibiriens 
  Ishaf, 
  är 
  för- 
  

   hållandet 
  alldeles 
  motsatt 
  på 
  bottnen, 
  och 
  detta 
  förklarar 
  ock- 
  

   så, 
  hvarför 
  man 
  alldeles 
  icke 
  af 
  ytvattnets 
  beskaffenhet 
  kan 
  

   sluta 
  sig 
  till 
  det 
  underliggande 
  vattnets 
  temperatur 
  och 
  salt- 
  

   halt. 
  Det 
  är 
  endast 
  i 
  högst 
  få 
  fall, 
  och 
  då 
  på 
  mycket 
  ringa 
  

   djup, 
  som 
  under 
  sommarmånaderna 
  vattnets 
  temperatur 
  är 
  

   öfver 
  noll 
  och 
  dess 
  salthalt 
  ringa; 
  under 
  den 
  ojämförligt 
  

   största 
  delen 
  af 
  året 
  är 
  helt 
  säkert 
  vattnets 
  temperaturgrad 
  

   på 
  sådana 
  undantagsställen 
  betydligt 
  under 
  noll, 
  ty 
  så 
  är 
  den 
  

   hela 
  året 
  om 
  på 
  de 
  mera 
  betydande 
  djupen. 
  Att 
  det 
  Sibiriska 
  

   Ishafvets 
  vatten 
  redan 
  några 
  få 
  famnar 
  under 
  ytan 
  är 
  betyd- 
  

   ligt 
  kallt 
  och 
  har 
  en 
  för 
  vanligt 
  hafsvatten 
  normal 
  eller 
  i 
  det 
  

   närmaste 
  normal 
  specifik 
  vigt, 
  skall 
  man 
  finna 
  genom 
  att 
  be- 
  

   trakta 
  några 
  på 
  måfå 
  valda 
  uppgifter, 
  som 
  jag 
  med 
  professor 
  

   Nordenskiölds 
  tillåtelse 
  lånar 
  ur 
  Vega-expeditionens 
  hydro- 
  

   grafiska 
  journal. 
  

  

  a) 
  Lat. 
  71° 
  6' 
  N, 
  Long. 
  63° 
  59' 
  O. 
  b) 
  Lat, 
  71° 
  23' 
  N, 
  Long. 
  64° 
  33' 
  O. 
  

  

  Den 
  2 
  augusti 
  1878. 
  

  

  Den 
  2 
  augusti 
  1878. 
  

  

  Vid 
  bottnen: 
  

  

  