﻿VEGA-EXPEDITIONEN 
  S 
  VETENSKAPLIGA 
  AKliETEN. 
  715 
  

  

  nassid 
  med 
  röda 
  ögon, 
  en 
  vackert 
  röd- 
  och 
  gulfärgad 
  Diasty- 
  

   lis 
  (lik 
  Diast. 
  scorpioides), 
  Ampelisca 
  picta 
  n. 
  sp. 
  och 
  Chion- 
  

   oecetes 
  opilio. 
  Af 
  den 
  sistnämnda 
  räknades 
  407 
  individer, 
  

   265 
  oV, 
  16 
  99 
  med 
  och 
  126 
  99 
  utan 
  ägg. 
  Döda 
  mollnskskal 
  i 
  

   mängd, 
  bland 
  dem 
  Modiolaria 
  sp. 
  talrikast. 
  Af 
  Lithodes 
  spi- 
  

   nosissimus 
  en 
  cA 
  

  

  Anm. 
  Från 
  station 
  103 
  hämtade 
  tschnktscher 
  upprepade 
  

   gånger 
  en 
  art 
  af 
  slägtet 
  Modiolaria 
  samt 
  Gammanis 
  locusta, 
  

   från 
  station 
  104 
  Hyas 
  aranea. 
  

  

  Med 
  ledning 
  af 
  föregående 
  öfversigt 
  af 
  de 
  undersökta 
  

   ställenas 
  talrikast 
  förekommande 
  eller 
  för 
  öfrigt 
  anmärknings- 
  

   värda 
  djurformer 
  blir 
  det 
  nu 
  icke 
  svårt 
  att 
  bilda 
  sig 
  ett 
  om- 
  

   döme 
  om 
  

  

  § 
  8. 
  Evertebratfaunans 
  allmänna 
  grunddrag. 
  

  

  Söka 
  vi 
  då 
  först 
  och 
  främst 
  efter 
  former, 
  som 
  äro 
  lik- 
  

   formigt 
  eller 
  åtminstone 
  något 
  så 
  när 
  likformigt 
  spridda 
  öfver 
  

   området 
  i 
  dess 
  helhet, 
  och 
  som 
  derjämte, 
  hvarhelst 
  de 
  före- 
  

   komma, 
  uppträda 
  i 
  sådan 
  mängd, 
  att 
  de 
  blifvade 
  förherskan- 
  

   de 
  på 
  stället, 
  så 
  finna 
  vi 
  inom 
  de 
  olika 
  djurklasserna 
  några 
  

   sådana 
  former, 
  men 
  inom 
  ingen 
  klass, 
  enligt 
  min 
  tanke, 
  så 
  

   många 
  som 
  bland 
  krustaceerna. 
  Der 
  finnas 
  några 
  få 
  arter 
  

   echinodermer, 
  en 
  sådan 
  är 
  företrädesvis 
  Chiridota 
  lsevis, 
  

   der 
  finnas 
  också 
  några 
  mollusker, 
  bryozoer 
  och 
  möjligen 
  hy- 
  

   droider, 
  hvilka 
  kunde 
  komma 
  under 
  denna 
  kategori, 
  men 
  de 
  

   uppfylla 
  icke 
  de 
  båda 
  betingelserna 
  samtidigt 
  i 
  lika 
  hög 
  grad. 
  

   De 
  komma 
  således 
  endast 
  delvis 
  under 
  denna 
  kategori, 
  hvar- 
  

   för 
  det 
  tills 
  vidare 
  torde 
  vara 
  skäl 
  att 
  enbart 
  påpeka 
  de 
  kru- 
  

   staceer, 
  som 
  synas 
  mig 
  i 
  högre 
  grad 
  än 
  alla 
  andra 
  karakteri- 
  

   sera 
  det 
  Sibiriska 
  Ishafvets 
  evertebratfauna. 
  Sådana 
  

  

  a) 
  Karakteristiska 
  dj 
  urformer 
  

  

  äro 
  i 
  främsta 
  rummet 
  Idothea 
  Sabinei, 
  Idothea 
  entomon, 
  Dia- 
  

   stylis 
  Rathkei, 
  Atylus 
  carinatus 
  och 
  Acanthostephia 
  Malm- 
  

   greni. 
  För 
  att 
  förstå 
  detta, 
  låtom 
  oss 
  öfverskåda 
  dessa 
  arters 
  

   kända 
  förekomst 
  inom 
  det 
  angifna 
  faunområdet, 
  och 
  må 
  vi 
  

   samtidigt 
  hålla 
  i 
  minnet, 
  att 
  de 
  undersökta 
  ställenas 
  antal 
  

   utgör 
  101. 
  

  

  