﻿TIS 
  STUXBERG, 
  EVEETEEE 
  ATFACXAX 
  I 
  SIBIEIEXS 
  ISHAF. 
  

  

  vidare 
  längs 
  Tschuktseh-halföns 
  kust 
  mot 
  nordvest 
  förbi 
  Kol- 
  

   jutschin-ön 
  och 
  Rirkajpia, 
  från 
  slutet 
  af 
  juli 
  månad, 
  om 
  hösten 
  

   och 
  vintern 
  deremot 
  i 
  omvänd 
  riktning, 
  från 
  nordvest 
  mot 
  

   sydost 
  och 
  vidare 
  genom 
  Berings 
  sund 
  mot 
  söder 
  — 
  detta 
  

   med 
  sådan 
  styrka, 
  att 
  tschuktscherna 
  under 
  sina 
  färder 
  i 
  sun- 
  

   det 
  sommartiden 
  ofta 
  drifvas 
  norr 
  ut 
  i 
  Ishafvet. 
  l 
  Om 
  man 
  

   nu 
  får 
  antaga, 
  att 
  Idothea 
  Sabinei 
  är 
  en 
  form, 
  som 
  i 
  motsats 
  

   mot 
  nere 
  andra 
  arter 
  af 
  hennes 
  slägte 
  föredrager 
  ett 
  djupare 
  

   och 
  lugnt 
  vatten 
  och 
  undviker 
  ett 
  med 
  starkt 
  strömdrag, 
  en 
  

   sak 
  som 
  förefaller 
  mig 
  mycket 
  trolig, 
  då 
  kan 
  man 
  möjligen 
  

   finna 
  förklaringen 
  till 
  hennes 
  frånvaro 
  mellan 
  kap 
  Schelagskoj 
  

   och 
  Berings 
  sund 
  i 
  de 
  nyss 
  påpekade 
  strömförhållandena. 
  De 
  

   äro 
  kanhända 
  också 
  närmaste 
  orsaken 
  dertill, 
  att 
  hon 
  icke 
  

   förekommer 
  i 
  Stilla 
  hafvets 
  nordligaste 
  del, 
  det 
  s. 
  k. 
  Berings 
  

   haf, 
  som 
  dock 
  i 
  många 
  afseehden 
  har 
  mycken 
  överensstäm- 
  

   melse 
  med 
  Sibiriens 
  Ishaf. 
  

  

  2. 
  Idothea 
  entomon 
  

  

  är 
  funnen 
  på 
  31 
  olika 
  ställen, 
  hvaraf 
  16 
  äro 
  belägna 
  i 
  Sibi- 
  

   riska 
  Ishafvets 
  vestra 
  del 
  (stationerna 
  4, 
  9, 
  10, 
  12, 
  13, 
  15, 
  18, 
  

   25, 
  29, 
  32, 
  37, 
  56, 
  57, 
  58, 
  59, 
  65), 
  och 
  15 
  i 
  dess 
  östra 
  (statio- 
  

   nerna 
  74, 
  76, 
  79, 
  81, 
  82, 
  83, 
  84, 
  85, 
  88, 
  91, 
  92, 
  94, 
  85, 
  96, 
  99). 
  

   Hennes 
  utbredning 
  på 
  djupet 
  går 
  från 
  3 
  eller 
  4 
  ner 
  till 
  150 
  

   famnar, 
  cl. 
  v. 
  s. 
  nära 
  nog 
  till 
  det 
  största 
  djup, 
  som 
  är 
  iakt- 
  

   taget 
  vid 
  Novaja 
  Semljas 
  ostkust, 
  men 
  om 
  man 
  får 
  döma 
  af 
  

   de 
  hittills 
  kända 
  fyndorterna, 
  faller 
  hennes 
  vertikala 
  utbred- 
  

   ning 
  företrädesvis 
  på 
  grundare 
  vatten, 
  från 
  4 
  till 
  15 
  och 
  20 
  

   famnar. 
  Lika 
  som 
  hon 
  ofta 
  träffas 
  tillsammans 
  med 
  Idothea 
  

   Sabinei, 
  ehuru 
  då 
  i 
  de 
  flesta 
  fall 
  i 
  ojämförligt 
  rikare 
  mängd, 
  

   så 
  väljer 
  hon 
  helst 
  ren 
  lerbotten 
  framför 
  hvarje 
  annan, 
  men 
  

   man 
  finner 
  henne 
  icke 
  sällan 
  på 
  stenig 
  lerbotten 
  och 
  ännu 
  

   oftare 
  på 
  hård 
  sandbotten. 
  Hon 
  är 
  icke, 
  liksom 
  fallet 
  är 
  med 
  

   Idothea 
  Sabinei, 
  en 
  ömtålig 
  form, 
  så 
  att 
  hon 
  i 
  sin 
  förekomst 
  

   låter 
  reglera 
  sig 
  af 
  olika 
  slags 
  vatten, 
  lugnt 
  eller 
  strömmande, 
  

   klart 
  eller 
  grumligt, 
  af 
  dess 
  högre 
  eller 
  lägre 
  temperaturgrad, 
  

   eller 
  af 
  dess 
  större 
  eller 
  mindre 
  salthalt. 
  Hon 
  förstår 
  att 
  

   härda 
  ut 
  under 
  de 
  mest 
  dika 
  omständigheter, 
  och 
  detta 
  till 
  

   en 
  sådan 
  grad, 
  att 
  det 
  är 
  svårt 
  att 
  säga, 
  under 
  hvilka 
  för 
  

   hållanden 
  hon 
  egentligen 
  trifves 
  bäst. 
  Det 
  är 
  kanske 
  vid 
  en 
  

  

  1 
  Dessa 
  uppgifter 
  äger 
  jag 
  af 
  löjtnant 
  Oscar 
  Nordqvist, 
  som 
  af 
  

   tschuktscher 
  erhållit 
  flere 
  värdefulla 
  upplysningar 
  om 
  ström- 
  och 
  isförhål- 
  

   landena 
  vid 
  deras 
  lands 
  kuster. 
  

  

  