﻿734 
  ST 
  1'XLERG, 
  EVEUTEB11ATFAUNAX 
  I 
  SIBIRIENS 
  ISHAF. 
  

  

  nogräknad 
  i 
  fråga 
  om 
  vattnets 
  salthalt, 
  finnes 
  der, 
  man 
  måste 
  

   söka 
  honom 
  på 
  större 
  djup, 
  nedanför 
  det 
  litorala 
  områdets 
  

   gräns, 
  ty 
  han 
  vidtager 
  först 
  på 
  tre 
  famnars 
  djup. 
  Af 
  allt 
  

   hvad 
  jag 
  erfarit 
  om 
  Sihiriska 
  Ishafvets 
  evertebratfauna 
  tror 
  

   jag 
  mig 
  således 
  med 
  skäl 
  kunna 
  påstå, 
  att 
  den 
  litorala 
  regio- 
  

   nen 
  icke 
  äger 
  några 
  djur, 
  och 
  det 
  måste 
  vara 
  en 
  egendomlig- 
  

   het, 
  som 
  endast 
  tillkommer 
  rent 
  arktiska 
  eller 
  antarktiska 
  haf. 
  

   Be 
  djurarter, 
  som 
  eljest 
  haf 
  va 
  sitt 
  egentliga 
  tillhåll 
  inom 
  litoral- 
  

   regionen 
  och 
  pä 
  goda 
  grunder 
  sägas 
  känneteckna 
  denna, 
  hafva 
  så- 
  

   ledes, 
  när 
  de 
  förekomma 
  i 
  Sibiriens 
  Ishaf, 
  dragit 
  sig 
  ner 
  mot 
  dju- 
  

   pet, 
  d. 
  v. 
  s. 
  till 
  

  

  den 
  sublitorala 
  och 
  den 
  elitorala 
  regionen. 
  

  

  Det 
  bästa 
  exemplet 
  härpå 
  lemnar 
  oss 
  Gammarus 
  locusta. 
  

   Andra 
  exempel 
  kunna 
  hämtas 
  från 
  Onesimus 
  litoralis, 
  On. 
  

   plautus, 
  Atylus 
  carinatus, 
  samt 
  åtskilliga 
  balanider, 
  bryozoer 
  

   och 
  hydroider, 
  som 
  eljest 
  äro 
  företrädesvis 
  litorala. 
  

  

  Hvad 
  nu 
  skilnaden 
  mellan 
  dessa 
  båda 
  regioner 
  angår, 
  så 
  

   kan 
  det 
  icke 
  förnekas, 
  att 
  det 
  gifves 
  djur, 
  som 
  äro 
  antingen 
  

   sublitorala 
  eller 
  ock 
  elitorala. 
  Men 
  de 
  äro 
  icke 
  många, 
  som 
  

   låta 
  sig 
  så 
  noggrant 
  reglera 
  af 
  djupförhållandena. 
  

  

  Sublitorala 
  äro 
  t, 
  ex. 
  

  

  bland 
  maldkostraceer 
  : 
  

  

  Mysis 
  oculata 
  (3—26), 
  » 
  

   Diastylis 
  resima 
  (4 
  — 
  10), 
  

   Idothea 
  nodulosa 
  (3—20), 
  

   Anceus 
  elongatus 
  (26), 
  

   Hippomedon 
  Holbölli 
  (8 
  — 
  15), 
  

   Onesimus 
  Edward 
  si 
  (4—30), 
  

   Orchomene 
  pinguis 
  (10), 
  

   Pontoporeia 
  femorata 
  (3 
  — 
  20), 
  

  

  » 
  setosa 
  (5), 
  

  

  Monoculodes 
  borealis 
  (3 
  — 
  16), 
  

   Parapleustes 
  ? 
  glacialis 
  (5 
  — 
  10), 
  

   Atylus 
  Smitti 
  (20), 
  

   Halirhages 
  fulvocinctus 
  (3 
  — 
  15), 
  

   Melita 
  diadema 
  (12), 
  

   Gammaracanthus 
  loricatus 
  (5 
  — 
  36), 
  

  

  1 
  Siffrorna 
  inom 
  parentesen 
  här 
  och 
  i 
  det 
  följande 
  utmärka 
  de 
  resp. 
  

   arternas 
  batymetriska 
  utbredning 
  i 
  famnar. 
  

  

  