﻿742 
  STUXBERG, 
  EVERTEBRATFAUKAN 
  I 
  SIBIRIENS 
  ISHAF. 
  

  

  Archaster 
  tenuispinus 
  (17 
  — 
  150), 
  

   Solaster 
  tumidus 
  (5 
  — 
  125), 
  

  

  » 
  papposus 
  (10 
  — 
  125), 
  

   Asterias 
  Lincki 
  (20 
  — 
  80), 
  

  

  » 
  panopla 
  (18 
  — 
  80), 
  

  

  » 
  grönlandica 
  (5 
  — 
  80), 
  

  

  Pedicellaster 
  typicus 
  (20 
  — 
  80), 
  

   Ophioglypha 
  Sarsi 
  (5 
  — 
  100), 
  

  

  » 
  robusta 
  (15 
  — 
  80), 
  

  

  Ophiocten 
  sericeum 
  (5 
  — 
  90), 
  

   Ophiopholis 
  aculeata 
  (30 
  — 
  80), 
  

   Ophiacantha 
  bidentata 
  (5 
  — 
  150), 
  

   Antedon 
  Eschrichti 
  (20—125). 
  

  

  De 
  flesta 
  af 
  dessa 
  äro 
  elitorala, 
  verkliga 
  djupvattensfor- 
  

   mer, 
  ett 
  fåtal 
  deremot 
  äro 
  sådana, 
  som 
  egentligen 
  höra 
  hem- 
  

   ma 
  i 
  det 
  sublitorala 
  bältet, 
  såsom 
  man 
  lätt 
  kan 
  finna, 
  om 
  

   man 
  noga 
  studerar 
  de 
  särskilda 
  arternas 
  batymetriska 
  utbred- 
  

   ning 
  i 
  de 
  olika 
  arktiska 
  hafven. 
  

  

  Det 
  förvånade 
  mig 
  icke 
  litet 
  till 
  en 
  början, 
  när 
  jag 
  vid 
  

   Tajmyr-ön, 
  i 
  Aktinia-viken, 
  från 
  blott 
  5 
  till 
  10 
  famnars 
  djup 
  

   erhöll 
  sådana 
  utpräglade 
  djupvattensformer 
  som 
  Ophioglypha 
  

   Sarsi, 
  Asterias 
  panopla 
  och 
  Solaster 
  tumidus, 
  alla 
  i 
  utmärkt 
  

   stora 
  och 
  vackra 
  exemplar, 
  tillsammans 
  med 
  verkliga 
  subli- 
  

   torala 
  former, 
  Aktinior, 
  Modiolaria 
  sp., 
  Gammaracanthus 
  lori- 
  

   catus, 
  Acanthostephia 
  Malmgren! 
  och 
  Atylus 
  carinatus. 
  Det 
  

   föreföll 
  mig 
  vidare 
  till 
  ytterlighet 
  sällsamt 
  att 
  en 
  gång 
  (stat. 
  

   78) 
  finna 
  Astrophyton 
  eucnemis 
  vid 
  blott 
  15 
  famnars 
  djup 
  

   och 
  i 
  ett 
  vatten, 
  som 
  tillfälligtvis 
  var 
  i 
  hög 
  grad 
  bräckt 
  och 
  

   uppvärmdt 
  (sp. 
  vigt 
  1,0050, 
  temp. 
  + 
  3°,s) 
  ; 
  det 
  är 
  dock 
  en 
  form, 
  

   som 
  annars 
  håller 
  sig 
  på 
  djupet 
  vid 
  minst 
  40 
  och 
  100 
  famnar 
  

   eller 
  långt 
  derunder, 
  och 
  som 
  kräfver 
  ett 
  vatten 
  af 
  vanlig 
  

   salthalt. 
  Men 
  när 
  jag 
  sedermera 
  kunde 
  sammanställa 
  dessa 
  

   med 
  andra 
  liknande 
  besynnerligheter, 
  så 
  visade 
  sig 
  allt 
  vara 
  

   uttryck 
  af 
  samma 
  lag, 
  den 
  nämligen, 
  att 
  visserligen 
  l:o) 
  några 
  

   få 
  sublitorala 
  och 
  2:o) 
  ännu 
  färre 
  elitorala 
  former 
  kunna 
  ur- 
  

   skiljas, 
  men 
  att 
  3: 
  o) 
  de 
  flesta 
  elitorala 
  former 
  på 
  samma 
  gång 
  

   kunna 
  vara 
  sublitorala, 
  och 
  att 
  således 
  4:o) 
  den 
  sublitorala 
  och 
  

   den 
  elitorala 
  regionen 
  sammanflyta. 
  

  

  Det 
  synes 
  af 
  allt 
  detta, 
  att 
  det 
  Sibiriska 
  Ishafvet 
  i 
  zoolo- 
  

   giskt 
  hänseende 
  icke 
  äger 
  några 
  verkligt 
  begränsade 
  eller 
  

   skarpt 
  utpräglade 
  vertikala 
  regioner. 
  

  

  