﻿VEGA-EXPEDITIONENS 
  VETENSKAPLIGA 
  ARBETEN. 
  "55 
  

  

  15. 
  Ophiocten-Ophiacantha-formationen 
  

  

  skiljer 
  sig 
  väsentligt 
  från 
  alla 
  andra 
  formationer, 
  som 
  ute- 
  

   slutande 
  tillhöra 
  Sibiriska 
  Ishafvets 
  östra 
  del, 
  derigenom 
  att 
  

   hon 
  är 
  inskränkt 
  till 
  den 
  djupare, 
  elitorala 
  regionen. 
  Hon 
  

   blir 
  derigenom 
  också 
  i 
  rumligt 
  hänseende 
  långt 
  skild 
  från 
  

   dem, 
  ty 
  de 
  förekomma 
  alla 
  mellan 
  Tajmyrlandets 
  ostkust 
  och 
  

   Berings 
  sund. 
  Hon 
  är 
  funnen 
  på 
  stationen 
  66, 
  vid 
  Tajmyr- 
  

  

  Ophioglypha 
  nodosa. 
  

  

  landets 
  nordkust, 
  på 
  gränsen 
  mellan 
  det 
  vidsträckta 
  hafvets 
  

   båda 
  delar, 
  den 
  vestra 
  och 
  den 
  östra, 
  der 
  djupet 
  är 
  70 
  famnar 
  

   och 
  bottnen 
  utgöres 
  af 
  lera. 
  Närheten 
  af 
  Kariska 
  hafvets 
  

   djupare 
  del 
  är 
  påtaglig, 
  ty 
  med 
  den 
  har 
  hon 
  gemensamt 
  de 
  

   två 
  former, 
  som 
  äro 
  de 
  öfvervägande 
  och 
  känneteckna 
  henne, 
  

   Ophiocten 
  sericeum 
  och 
  Ophiacantha 
  bidentata. 
  Underordnade 
  

   dessa 
  till 
  individrikedomen 
  äro 
  några 
  Pyknogonider, 
  Bryozoer 
  

   och 
  Idothea 
  Sabinei. 
  

  

  