﻿756 
  STUXBERG, 
  EVERT 
  ED 
  It 
  AT 
  F 
  AU 
  NAN 
  I 
  SIBIRIENS 
  ISHAF. 
  

  

  16. 
  Chiridota- 
  Ophioglypha-formationen 
  

  

  är 
  funnen 
  väl 
  utpräglad 
  på 
  blott 
  en 
  punkt, 
  stationen 
  75, 
  der 
  

   djupet 
  är 
  4 
  famnar 
  och 
  bottnen 
  utgöres 
  af 
  hård 
  sand. 
  De 
  

   karakteristiska 
  dj 
  urformerna 
  äro 
  Chiridota 
  Jcevis 
  och 
  Ophioglypha 
  

   nodosa, 
  som 
  båda 
  förekomma 
  i 
  riklig 
  mängd, 
  den 
  förra 
  dock 
  

   i 
  högre 
  grad 
  än 
  den 
  senare. 
  Denna 
  formation 
  synes 
  vara 
  

   fattig 
  på 
  arter, 
  men 
  detta 
  kunde 
  man 
  vänta 
  redan 
  på 
  förhand 
  

   på 
  grund 
  af 
  bottnens 
  ogynsamma 
  beskaffenhet 
  och 
  djupets 
  

   obetydlighet, 
  ty 
  stationen 
  75 
  ägde 
  knappast 
  några 
  andra 
  under- 
  

   ordnade 
  arter 
  än 
  Diastylis 
  Rathkei, 
  Atylus 
  carinatus 
  och 
  några 
  

   Bryozoer. 
  En 
  art 
  fans 
  här 
  dock, 
  som 
  erbjuder 
  icke 
  så 
  ringa 
  

   intresse, 
  nämligen 
  en 
  ny 
  art 
  af 
  slägtet 
  Metopa, 
  som 
  afviker 
  

  

  Yoldia 
  arctica. 
  

  

  mycket 
  från 
  alla 
  hittills 
  kända 
  genom 
  sin 
  jättelika 
  storlek, 
  

   men 
  i 
  karaktererna 
  har 
  åtskilligt, 
  som 
  ställer 
  den 
  i 
  närheten 
  

   af 
  Metopa 
  clypeata 
  Kr. 
  (= 
  Leucothoe 
  norvegica 
  Lbrg). 
  Jag 
  

   har 
  tills 
  vidare 
  gifvit 
  denna 
  art 
  namnet 
  M. 
  gigas, 
  emedan 
  jag 
  

   tror, 
  att 
  den 
  icke 
  gerna 
  kan 
  vara 
  någon 
  utomordentligt 
  stor- 
  

   växt 
  form 
  af 
  M. 
  clypeata. 
  

  

  Sist 
  komma 
  nu 
  i 
  ordningen 
  de 
  formationer, 
  som 
  äro 
  ge- 
  

   mensamma 
  för 
  hafven 
  vester 
  och 
  öster 
  om 
  Taj 
  myrlandet. 
  Den 
  

   mest 
  framstående 
  bland 
  dessa 
  är 
  utan 
  gensägelse 
  

  

  17. 
  Yoldia-formationen, 
  

  

  som 
  i 
  Kariska 
  hafvet 
  synes 
  intaga 
  ett 
  ganska 
  vidsträckt 
  om- 
  

   råde, 
  nämligen 
  hela 
  den 
  sublitorala 
  regionen 
  från 
  3 
  till 
  12 
  

   famnars 
  djup 
  utanför 
  Samojedhalföns 
  och 
  Hvitöns 
  vestkust 
  

   åtminstone 
  från 
  70:de 
  till 
  74:de 
  nordliga 
  breddgraden. 
  Statio- 
  

  

  