166 



barlill l^vgi^a alt de till eii stor dei äio all-alaiide, 

 att de i allmänhet tyckas, Jjlaiid däggdjuren, stå 

 på den lägsla graden af djurisk utbildning, och 

 att de allmäiiL utmärka sig genom egenheter uti 

 Bäckenets benbyggnad. 



Genom allt detta af vi ka så väl Bestioke som 

 Marsnpialia i högsta grad från Ro j djuren med 

 sina bestämda yttre former, väl utbildade yttre 

 sinnen, och tydliga, ända till låret nia extremiteter; 

 sina kovta, krökta och af en hud sammanbundna 

 tår; sin egna tandbj^ggnäd, h vartill såsom hufvud- 

 sak hörer, att de medlersta framtänderna äro minst, 

 o. s. v. Med ett ord: Bestioloe kunna lika litet 

 som Marsnpialia sammanföras med rofdjuren, och 

 visa långt mindre likhet med dem än med Glires. 



Nyligen har åen förmodan blifvit framställd '■) 

 att Näbbmössen tillbringa vintern i dvala; njen 

 att detta ej är förhållandet, kan på det beslämdaste 

 försäkras. Hos oss ser man under hela vintern 

 de hål genom snön, som vår lilla Sorex viilgaris 

 gräfver, och h varje gång ny snö fallit behöfver 

 man ej länge söka på våra fält, för att fiima de- 

 ras spår, h vilka slå nästan såsom harspår, roon 

 med alla 4 fötlerne inom föiia mera än ett tums 

 vidd; de äro under denna årstid höo:st lätta att 

 fånga i fällor, och ses ofta i skymningen löpa pä 

 snöskaren, hvarvid de gewom sin hastiga rörelse 

 och lilla tjocka kroppsform tyckas likna en liten 

 rullande kula. Nn.ssoN har i Skandinavisk Fauna 

 särskilt anmärkt om båda våra arter, att de äro 

 rörliga under hela vintern, och PatxAs säger om 

 sin S /)j'gmwus: "vagatur eliam hierae, ut omnes 

 congeneres'* (Zoogr. I p. lv^5). Att någon af tie 



*) Uti Gnerins Magazin 1842. 



