28 W. Lilljeborg. 



1. D. LEÜCAS (Pallas). — Hvitßsk ^). 



Nosen nägot, men icke hetydligt kortare an den bakre de- 

 hn af craniet, och dess längd hetydligt starre an dess bredd 

 vid basen. 



Delphinus leucas, . . . Pallas: Reisen etc. III, pag. 92, tab. 



74. — 1776. 

 Balcena albicans, ... 0. F. Müller: ZoologiaB Danicse Pro- 



dromus, pag. 7. — 1776. 

 Delphinus albicans, . . 0. Fabricius : Fauna Groenlandica, pag. 



50. — 1780. 

 D elphinapterus beluga, LacepEde: L. c. pag. 243. 

 Delphinus leucas., . . . G. Cuvier: Recherches sur les ossements 



fossiles, T. V, l:e part. pag. 287, tab. 



XXII, fig. 5 & 6. 

 Phocoena leucas,. ... F. Cuvier: L. c. p. 199, tab. 15, fig. 



1, tab. 16, fig. 1 — 3. 

 Beluga cafodon, . . . . J. Gray: L. c. pag. 29. 

 Delphinus leucas, . . . S. Nilsson: L, c, pag. 614. 



Kroppslängden 12' — 18' och niera. Den är undersätsig och 

 tjock, nägot mera an Hvalhunden, med största tjockleken eller 

 periferien, som är ungefär lika med ^/^ af längden, nägot framom 

 kroppens midt. Den frärare kroppsändan är mindre afsmalnande, och 

 slutas trubbig, enicdan hufvudet framtill stupar nästan rätt ned tili 

 den nägot framstäende noskanten eller öfverläppen. Ofvan denna, 

 som af en liten bugt eller afsats bakät begräusas, är det framtill 

 kullrigt och rundadt, samt, da det betraktas ofvanifrän, nägot af- 

 smalnande framät. Betraktadt frän sidan är hufvudets öfre contur 

 nägot litet inböjd vid näsöppningen , och framom denna nästan rät, 

 tills den hastigt böjer sig vid den främre kullrigheten. Den undre 

 kanten af hakan är nägot uppstigande och bägböjd. Den transversella, 

 haifmänformiga öppningen för näsborrarne är belägen nägot längre till- 

 baka an ögonen. Bakät är kroppen mycket afsmalnande, isynnerhet 

 da den betraktas ofvanifrän, och är frän stjertfenan ett temligen längt 

 stycke framät mycket hoptryckt med den öfre och undre kanten tem- 

 ligen skarp, och sträckande sig bakät mellan stjertfenans bäda sido- 

 flikar. Betraktad frän sidan är den bakre kroppen eil er stjerten myc- 

 ket högre an stjertfenans tjocklels,, och de^s undre kant är stärkt 

 uppstigande tili stjertfenan, da deremot den öfre kanten är nästan 



') Detta är dess norska namn. 



