32 W. Lilljeborg. 



lika breda, som de vid yttre sidan af dem varande öfverkäkbenen. 

 Da den länga landen, säsom vanligt, sitter i den venstra delen af 

 öfverkäken , äro mellankäkbenen och näsborrarne bakät nägot riktade 

 ät venster. Det högra mellankäkbenet stracker sig nägot längre till- 

 baka an det venstra, och intetdera af dem berör näsbenen. Craniet 

 ä ett fullvuxet individ har ungefär 2' längd och 16"bredd (S. Nils- 

 son). Den i den venstra delen af öfverkäken sittande länga och 

 spetsiga tanden är venstervriden , eller ä ytan försedd med ät ven- 

 ster löpande spiralformiga ryggar och ojemnheter. Da den sitter i 

 den högra delen af öfverkäken , har den de spiralformiga ryggarne 

 vridna ät höger (se figuren hos Blasius: Naturgeschichte d. Säugeth, 

 Deutschi. p. 525). Den är inuti ihäüg tili nära spetsen, och har 

 uti denna ihälighet en persistent pulpa. Dess alveolus, som är om- 

 kring 14" läng, stracker sig nägot bakom siduafsatsen af öfverkäk- 

 benet, eller ungefär tili orbita. Vid 9 eller 10 fots längd är dess basal- 

 diameter omkring 4" (Owen). A ett skelett i Lunds zool. museum af 

 141/2 längd var tanden frän basen nära 6' läng. Detta skelett hade 

 12 ryggvertebror, 9 lumbosacralvertebror, och 25 svansvertebror, af 

 hvilka 16 baro processus spinosi inferiores, säledes med tiliägg af 7 

 halsvertebror, inalles 53 vertebror j). Af de 12 paren refben voro 

 6 par costae veree, och 7:de paret voro fästade i brosket intill än- 

 dan af 6:te parets sternaldel. 



Liksom Hvittisken är Narhvalen egentligen ingen tillhörighet för 

 den skandinaviska faunan. Den tillhör det nordligaste polarhafvet 

 eller polarisens omräde, och visar sig endast under vintern vid Grön- 

 lands kuster, men äfven da icke söder om 65:te graden n. br. (Rink. 

 Grönl.). Enligt Martens skall den stundom visa sig vid Spitsbergen, 

 men synes dock der ingalunda vara allmän , emedan Martens under 

 sin resa icke sjelf fick se den der. Enligt Pallas skall den före- 

 komma vid Nowaja Zemlia och i hafvet norr om Sibirien. Enligt 

 S. Nilsson (1. c. pag. 621) har endast en gäng ett individ fän- 

 gats vid nordvestra kusten af Norrige, i Bindalsfjorden vid Hel- 

 geland. Sällan förirrar den sig sä längt ned frän sitt nordliga hem. 

 1736 erhöllos 2:ne individer vid nordvestra kusterna af Tyskland 

 (J. A. Wagner), och tre eller fyra ganger har den blifvit iakttagen 

 vid Englands kuster 2j, Den förekommer i allmänhet icke utom po- 



') Schlegel (1. c. pag. 35) har räknat 26 svansvertebror, och Giebel (Die 

 Säugethiere, p. 113) endast 24 dito. Ä ett skelett i Bergens museum räk- 

 nade jag 26 svansvertebror. 



^) Lord Clermont: A Guide to the Quadrupeds a. Reptiles of Europe, 

 p. 157. 



