Öfversigt af de inom Skandinavien anträffade Hralartade Däggdjur. 35 



Hyperoodon Butzhopf ^ rostratum, J. Grat: L. c. pag. 25 



& 26, tab. 3, (ig. 1—5. 



„ borealis, S. Nilsson: Skandinavisk Fauna, Däg- 



gande Djuren, Irauppl. pag. 404. — 1820. 



„ „ Idem: Skand. Fauna, Däggdjuren, 2:a uppl. 



pag. 622. 



Chaenocetvs rostratus, D. F. Eschricht: Zoologisch-anatomisch- 

 physiologische Untersuchungen über die nor- 

 dischen Wallthiere, pag. 21, tab. 1. — 

 1849. 



Hyperoodon rostratum, C. G. Giebel: Die Säugthiere, pag. 

 108. — 1855. 



Änm. Att den af Pontoppidan beskrifna Balcena rostrata 

 är den här ifrägavarande Tandhvalen, synes tydiigt af den af ho- 

 nom meddelade beskrifningen och figuren , huru ofullständiga och brist- 

 fälliga dessa an äro , och det bar derföre af ingen büfVit betvifladt. 

 Emellertid torde det dock vara af intresse att härpä kunna lemna 

 en ytterligare bekräftelse. A Linnes fordna egendom Hammarby, der 

 ännu ett par af hans boningsruni äro bibehällna i sitt ganila skick, 

 förefinnes en liten tafla öfver dörren tili det inre rumraet med en teck- 

 ning öfver en Hyperoodon rostratiis, som, ehuru nägot felaktig, 

 dock är mycket bättre an den af Pontoppidan uti hans historia med- 

 delade. Under den större teckningen är en mindre öfver ungen. A 

 taflan läses följande interessanta inskription: "Denna Fisk är fängad 

 uti Eskeviks Bugten vid Herr Öfverste Hans Kolbjörns gärd vid 

 Fredrikshald i Norrige den 17 Novemb. 1749; och befans af lengd 

 13 alnar och i omkrets ^^/^ aln. Da den blef öpnad befants en 

 unge. som var 31/2 ^1". läng." Denna inskription ädagalägger, att 

 teckningen är tagen efter samma individ, som det Pontoppidan be- 

 skrifvit. Teckningen visar en nägot för tjock kroppsforra, troligen 

 uppkommen genom djurets uppsvällning tillfölje af gasutvecklingen 

 vid dess öfvergäng tili förruttnelse. Ryggfenan är nägot för läng, 

 samt har fätt en felaktig riktning, och ögat är nägot för stört, nien 

 eljest är teckningen ganska god, och visar tydligen den här ifräga- 

 varande arten. Frän spruthälet eller näsöppningen uppstiger en vat- 

 tensträle. Da Inskriptionen är svensk, skulle man kunna tro, att 

 teckningen blifvit tili Linne öfversänd af nägon svensk i Fredrikshall, 

 sävida den icke blifvit af Pontoppidan sjelf meddelad , och Linne ä 

 densamma antecknat de erhällna uppgifterna. Det synes häraf, att 

 Näbbhvalen icke för Linne kunnat vara obekant; och under sädana 



