2 W. Lilljeborg. 



nad och naturalhistoria i allniänhet synes kunna komma tili att hvila 

 pä en säker bas. Förtjensten häraf tillkonimer Rudolphi, G. Cuvier 

 och toreträdesvis D. F. Eschricht. Den torstnäninde har uti Berliner- 

 akademiens Handlingar med noggrannhet beskritVit och afbildat ett par 

 arters benbyggnad, samt tastat uppmärksamheten pä de derifrän hem- 

 tade utmärkande karaktererne. Den andre har uti sina "Recherches 

 sur les ossements tossiles"lagt en detaljerad comparativ undersökning af 

 Hvalarnes skelettbyggnad tili grund för bestämningen af formerna eller 

 arterna, och säledes pä dem tillämpat samma forträtfliga method, som 

 pä de andra letVande och utdöda däggdjuren och pä reptilierna. Den 

 tredje har uti sina "Undersögelser over Hvaldyrene" och uti sina "Zoo- 

 logisch-Anatomisch-Physiologische Untersuchungen über die Nordischen 

 Wallthiere" utförligen beskritVit ett par Bardhvalars (Balcenoptera ro- 

 strata och Megaptera boops) säväl yttre form som iure byggnad 

 och utveckling, och derigenom utstakat den väg som mäste följas vid 

 bestämmandet af karakterernas vigt och vid bedömmandet af former- 

 nas förhällande tili hvarandra. Han har derjemte specielt utvisat nägra 

 af de kännetecken, som äro af största vigt för distinctionen mellan ar- 

 terna af Balenopterernas intrasslade och svära grupp. 



Om Cetologiens föregäende Standpunkt kunna vi göra oss ett be- 

 grepp, da vi betänka, att man i mer an 200 är hade anstaut jagt pä 

 Balama mysticetus i norra Ishafvet, samt af den fängat 100,000:de tal, 

 utan att dock nägot europeiskt museum egt ett fullständigt skelett af 

 denna Hval, tills för nägra fä är sedan Eschricht anskaftade ett sädant 

 tili physiologiskt-anatomiska museum i Köpenhamn ^). Annu hos La- 

 cepede (1804) finna vi derföre oriktiga uppgifter bade öfver vertebror- 

 nas och refbenens antal hos denna Hval. Tillfölje af dessa brister i 

 de cetologiska samlingarne blef en af äldre forfattare anförd, utmärkt 

 art, nemligen den sä kailade Nordkaparen eller Eiscayahvalen , som i 

 sekler utgjort det hufvudsakliga föremälet för Baskernes hvalfängst, af 

 G. Cuvier misskänd och utstruken ur arternas antal , och har först helt 

 nyligen af Eschricht blifvit äterbördad ät vetenskapen. Detta forde vara 

 tillräckligt för att antyda det cetologiska studiets äldre Ständpunkt 2). 



') Uti Encyclopedie d'histoire naturelle, Pachydermes, Ruminants, Edentes, 

 Cetaces etc., par Chenue, 1856, pag. 308, nänines, att Prof. Serres just d& 

 iät uppsätta i Museum i Jardin des Plantes i Paris ett skelett af Balcena 

 mysticetus fran de nordliga hafven. 



^) Det har för mig varit en kännbar afsaknad , att jag icke haft tillgäng 

 tili J. Gray's List of Specimens of the Cetacea in British Museum. 



