8 W. Lilljeborg. 



2. D. ALBIROSTRIS, J. Gray. — Hvitnos. 



Det triangalära framät tillspetsade faltet ä mellankähhenen 

 framoin näsborrarne stärkt upphöjdt och baktill med convex yta. 



Delphinus tursio, Tu. Brightwell: Annais a. Magaz. o. Nat. 

 Hist. T. XVII, 1846, pag. 21, tab. 2. 



D. alblrostris , J. Gray: 1. c. pag. 35, tab. 10 & 11. 



D. Jhsenii , D, F. Eschkicht: ündersögelser over Hval- 



dyrene, 5:e Afliandling, Kongl. Danske Wi- 

 denskabernes Selskabs Naturvidenskabel. o. Ma- 

 themat, Aflmndlinger, 1846, pag. 297. 

 ,, „ S. Nilsson: 1. c. pag. 600. 



Den är af en nägot mera längsträckt form an föregaende, med 

 temligen lang och spetsig nos, som baktill är begränsad at en tydlig 

 afsats. Ryggfenan är lielägen nägot bakom kroppens midt, samt är 

 temligen liög och stärkt bakät böjd. Enligt Brightwell var kroppens 

 omkrets ä en hona af nägot mera an 8 engelska fots längd, pä 

 tjockaste stallet 4 fot och 10 tum s. m. Dess ryggfena var 10 tum 

 hüg och liy2 d:o läng vid ba?en. Bröstfenorna voro 15 tum länga, 

 och stjertfonans bredd 22 d:o. — Färgen: Nosen , öfverläppen bak- 

 öfver munvinkeln, underkäken och undre kroppssidan tili ett stycko 

 bortom ryggfenan af en gulhvit fiirg; och kroppen für Öfrigt äfven- 

 som fenorna svarta , med anstrykning af purpur. — Den blir öfver 



9' läng. 



p 



A universitetets i Köpenhamn fysiologiska museum har jag haft 

 tillfälle att undersöka skeletter af denna art. Längden af det ena 

 skelettet var 9'. Dess cranium eller benhufvud 1' Ty^" längt och 

 lOy^ bredt öfver tinningbenen (ossa temporum). Nosens bredd vid 

 basen innehölls ungefär P/g ganger i densammas längd. Craniet var 

 isynnerhet utmärkt genom det upphöjda, baktill nägot convexa, och 

 framtill plana och tillspetsade faltet framom näsborrarne. Mellan- 

 käkbenen ä nosens öfre sida ("nosribban") föga upphöjda och ät si- 

 dorna sä smäningom sammansmältande med öfverkäkbcnen. Öfver- 

 käken saknar ä undre sidan längsgäende gropar. Tändernas antal 

 ä hvardera sidan i öfre och undre käken 26 eller 27. — %gg- 

 vertebrorna 16, lumbosacralvertebrorna 23, och svansvertebrorna 44, 

 hvaraf de 32 bära processus spinosi inferiores, säledes, med tillägg 

 af 7 halsvertebror, inalles 90 vertebror l). Costee verte 5 par, och 



) Eschricht har uti den ofvan citerade afhandlingen uppgifvit 94. Möj- 

 ligen ha ä skelettet nägra vertebror saknats. Uti samme författares föredrag 



