2 W. Lilljeborg. 



vär skandinaviska fauna. Oaktadt de vigtiga bidrag, som Professor 

 Nilsson uti sin skandinaviska däggdjursfauna lemnat tili kännedomen 

 om vara hvaldjur, synes dock ätskilligt äterstä att utreda säväl med 

 afseende pä arternas antal , som deras beskrifning. Under en veten- 

 skaplig resa forliden sommar tili de zoologiska museerna i Lund , 

 Köpenhamn, Christiania och Bergen hade jag derföre föresatt mig 

 säsom en af de hut'vudsakliga uppgifterna för denna resa, att under- 

 söka de i dessa museer befintliga samlingar af tili vär skandinaviska 

 fauna hörande Hvaldjur, företrädesvis deras skeletter, da dessa utan 

 tvifvel lemna de bästa utvägarne tili kännedomen om arterna. Det 

 är pä grund af dessa undersökningar som jag nu är i tillfälle att 

 kunna lerana en nägorlunda fullständig öfversigt af de tili vär skan- 

 dinaviska fauna hörande Hvaldjuren. Jag anser mig böra nämna, 

 att museerna i Köpenhamn och Bergen hafva erbjudit det rikaste 

 materialet, och särskildt är det min pligt att nämna, att Professor 

 Eschricht i Köpenhamn och Doctor J. Koren i Bergen genom goda 

 upplysningar i icke ringa man befrämjat dessa undersökningar. 



Ordo CETACEA, Blumenbach. 

 HVALDJUR. 



Däggdjur med ßsklih kroppsform och nahen hid, med de 

 främre extremiteterna fenliJca, och saknande de bahre, och haf- 

 vande i stallet för dem, säsom sitt fürnämsta rörelseorgan, en 

 horisontell, hlufven stjertfena, etc. etc. 



Anm. Asigterna om beskaffenheten af det ämne , som hvalarne 

 vid utandningen, da de uppkomma tili vattenytan , utbläsa genom näs- 

 borrarne, hafva varit delade 1). Somlige, hvaribland äfven G. Cu- 

 vier, hafva pästätt, att de icke endast utbläsa den luft och de vat- 

 tenängor, som de utandas, utan att de äfven utspruta höga vatten- 

 strälar, och somlige hafva deremot pästätt, att endast det förra eger 

 rum. För denna sednare mening har Professor Eschricht förklarat 

 sig, med stöd af anatomiska och physiologiska grunder. Denna äsigt 

 synes ocksä genom nyare och säkrare iakttagelser hafva erhällit full- 

 ständig bekräftelse. Uti engelska athenaeum för detta äret har jag 

 nyligen sett en uppgift af 0. W. Brierly , som i detta afseende tyckes 

 vara afgörande. Den förekommer i N:o 1767, pag. 320. Utanför 

 kusten af Chili fick han en gäng se en mängd hvalar med ryggfena 



') Se Förhandlingare vid de Skandinariska Naturforskarnes 6:te niöte i 

 Stockholm är 1861, pag. 245. 



