48 W. Lilljeborg, 



sanden omkring benen funnos en mängd for det mesta söndriga skal 

 af Tellina halthica Linne, och Mytilus edulis Lin., och stundom syn- 

 tes i sanden bläa strimmor af sönderkrossade skal af den sednare. Dessa 

 snäckskal liknade dem af samma arter, som nu lefva i Ostersjön, hvadan 

 hatvet synes hafva varit af samma beskaftenhet, som det nu är, da 

 denna hval här strandade. Skalen af Mytilus edulis voro smä och tunna. 

 Dessa här omkring hvalbenen anträffade snäckskalen tyckas säledes äda- 

 galägga, att hafvet sträckt sig hit upp, da hvalbenen blefvo inbäddade. 

 Da der pä stallet icke förefanns nägon tradition om denna hval, 

 och man derföre trodde, att den ena anträffade vertebran tillhört en 

 jätte, och da der ä benen icke förefunnos nägra spar, som künde gifva 

 anledning tili den förmodan, att hvalen af menniskor blifvit sönder- 

 styckad, sä är det sannolikt, att Gräsön, ätminstone tili större delen, 

 statt under vatten, samt varit obebodd da hvalen här strandade eller 

 blef uppkastad pä stranden. Da döda hvalar vid deras öfvergäng tili 

 fbrruttnelse , tillfülje af den dermed förenade gasutvecklingen, alltid blifva 

 flytande, och da de vanligen drifva omkring pä hafven tills de uppka- 

 stas pä nägon Strand, ätminstone när det sker uti ett mindre haf, sä 

 kunna vi förraoda, att denna hval strandat eller blifvit uppkastad pä 

 stranden, och icke, att benen efter kroppens upplösning sjunkit tili 

 bottnen pä ett större djup. I detta sednare fall skulle det stalle, der 

 benen blifvit inbäddade, hafva varit hafsbotten, da det skedde. Mot 

 detta sednare antagandet strider äfven den omständigheten , att de 

 nämnda snäckorne funnos omkring och under benen , emedan de dem 

 tillhörande blötdjuren lefva pä ringa djup i grannskapet af stranden. 

 Vid betraktande af hvalens betydliga storlek kunna vi finna, att den 

 svärligen kan hafva flutit i mindre an 6 — 8 fots vatten. Da stallet, 

 der benen funnos, ligger omkring 12 — 15 fot öfver hafvets vanliga yta, 

 bör säledes hafvet, da denna hval strandade, här hafva statt omkring 

 20 fot högre an nu, eller, i öfverensstämmelse med andra dylika ob- 

 servationer, bör landet sedan dess hafva höjt sig omkring 20 fot. En 

 sänkning af landet af 20 fot föranleder icke nägot direkt samband mel- 

 lan Hvita Hafvet och Ostersjön, hvarigenom dylika vattendjur, som 

 hvalar, künde komma frän det förra tili det sednare. Möjligen kan 

 dock nägon felaktighet uti beräkningen af landets höjning pä grund af 

 benens läge förefinnas. Da hittills icke nägon sädan hval, som denne, 

 sävidt kändt är, anträffats vid Europas vestra eller nordvestra kuster, 

 har jag yttrat den förmodan , att den inkommit frän Ishafvet eller Hvita 

 Hafvet. I sä fall bör denna art, om den ännu är lefvande, sökas i Is- 

 hafvet norr om Ryssland och Sibirien. Men vi behöfva dock icke en 

 sädan förklaringsgrund för att torklara fyndet pä Gräsön af en okänd 



