Öfversigt af de inom Skandinavien anträffade Hralartade Däggdjur. 49 



hvalart. Ehuru vi bättre käniia tili de hvalar, som förekoiiima i norra 

 delen af Atlantiska Oceanen, an de, som finnas i andra hat', är dock 

 vär kännedom äfven om dem sä bristfällig, att der rätt väl kunna före- 

 finnas flera arter, som för oss äro fullkomligt obekanta. En del af be- 

 llen voro stärkt anfrätta, och det är sannolikt, att tiden för deras in- 

 bäddning derstädes gär längt tillbaka, men da deras läge icke var ser- 

 deles betydligt uppliüjdt öfver hafvets yta, är det visst icke omöjligt, 

 att denna inbäddning skett sedan Ostersjön erhällit sitt södra saniband 

 med Nordsjön , och att hvalen denna vagen inkommit i Ostersjön , lik- 

 som det ännu en och annan gäng händer. Att Gräsön ander den 

 historiska tiden varit stadd i en märkbar höjning, bevisas deraf, att 

 bland folket derstädes föreiinnes en icke serdeles gammal tradition, att 

 öen under deras förfäders tid genom smala , nu försvunna sund varit 

 delad uti flera öar. 



II. Släotet MEGAPTERA, J. Gray. 



(Kijpliohalaina , Eschricht). 



Kroppsforraen är tjock och undersätsig i jemförelse med föregäende, 

 med största tjockleken ungefär vid niidten af kroppen. Ilufviidet, som 

 är större an hos föregäende, är trubbigt tillspetsadt, säväl betraktadt 

 ofvanifrän som frän sidan, och den bakre kroppsdelen är, säsom van- 

 ligt, smalare och längre utdragen, och framom stjertfenan stärkt hop- 

 tryckt. A främre delen af undre kroppssidan äro längsgäende djupa 

 färor, men dessa äro icke sä talrika, som hos föregäende. Bröstfenorne 

 äro serdeles länga, och med den främre samt tili dels äfven den bakre 

 kanten vägformig. Ryggfenan är mycket lag, och sitter nägot mindre 

 längt tillbaka an hos föregäende, och längre fram an anus. Stjert- 

 fenan är i midten af bakre kanten djupt inskuren, samt är serdeles 

 stör. Barderna äro smä och korta, liksom hos föregäende. 



Hvad skelettet beträftar, utmärker det sig företrädesvis derigenom, 

 att skulderbladet saknar acromion och processus coracoideus, eller har 

 dem endast rudimentära, da de förefinnas. För öfrigt har skulderbla- 

 det samma breda form , som hos föregäende slägte är den vanliga. Cra- 

 niet är i förhällande tili skelettet större an hos föregäende slägte, samt 

 af nägot gröfre byggnad, men är eljest ungefär af samma form. Dess 

 ansigtsregion, eller nosen är temligen stör och bred, och dess öfre con- 

 tur är nästan rät, da craniet betraktas frän sidan. Mellankäkbenen 

 äro betydligt smalare an öfverkäkbenen , da craniet betraktas ofvanifrän. 

 Vertebrorna afvika frän dem af föregäende derigenom att corpora äro 



7 



