Öfversigt af de inora Skandinavien anträffade Hvalartade Däggdjur. 59 



och trubbigt, och munspringan är stärkt böjd, med uppät stigande bäge. 

 Bakät är kroppen stärkt afsmahiande. Stjertfeuan är serdeles stör, och 

 i midten af bakre kanten djupt inskuren. 



Craniet skiljer sig märkbart trän det af föregäende slägten, Nosen 

 är längre an hos dem, samt mycket smalare, och stärkt bägböjd. Da 

 den betraktas ofvanifrän , äro mellankäkbenen bredare an öfverkäkbenen, 

 samt betäcka dessa tili en del. Processus zygomatici af öfverkäkbenen 

 och orbitaldelarne af pannbenen äro jemforelsevis längre och smalare. 

 Öfverkäkbenen, som pä gomsidan äro breda, hafva der uti sin bakre 

 kant, utanför gombenen, en djup och smal inskärning som saknas hos 

 föregäende. Underkäkbenen äro mer eller raindre stärkt böjda, och 

 hafva ingen tydlig processus coronoideus, ehuru deras öfre kant derstä- 

 des stundom är temligen upphöjd ^). Da nosen är smalare an ä Ba- 

 lenoptererna, följer deraf, att afständet mellan midten af underkäkbe- 

 nen och öfverkäken är större, an hos dessa, och da detta afständ tili 

 stör del upptages af barderna, blir der bättre plats för dessa; hvadan 

 de hos arterna af sl. Balcena i allmänhet äro längre an hos föregäende 

 slägten , och hos vissa arter, säsom Grönlandshvalen , der nosen är myc- 

 ket läng, och underkäkbenen äro serdeles stärkt bägböjda, äro de myc- 

 ket, ja flera ganger längre an barderne hos de föregäende. De trädar, 

 som de bära vid sin fria spets, äro finare, an hos de sednare, och 

 sjelfva skifvorne äro icke vridna, säsom hos dem. Liksom hos sl. Me- 

 gaptera, äro vertebrorna i allmänhet kortare och bredare an hos Ba- 

 lenoptererna, men deras processer, isynnerhet sidoprocesserna ä lumbo- 

 sacralvertebrorna , äro starkare utbildade. Processus obliqui ä de bakre 

 lumbosacralvertebrorna och ä svansvertebrorna äro längre ätskilda, an 

 hos de föregäende slägtena. Halsvertebrorna äro mindre utbildade och, 

 atininstone tili större delen, orörligt sammanvuxna. Bröstbenet är af 

 nägot omvexlande, men enkel form, och synes vara underkastadt varia- 

 tioner hos samma art. Refbenen äro i allmänhet stora och grofva, och 

 en del hafva tuberculum, collum och capitulum tydliga, och tyckas äf- 

 ven vara fästade vid corpora vertebrarum. Skulderbladet är stört, men 

 icke sä bredt , som hos föregäende slägten ; bredden icke betydligt större 

 an längden. Acromion finnes alltid, men oftast saknas processus co- 

 racoideus. Os humeri är kort, och med ett stört caput, som är stärkt 

 riktadt inät, nästan ät sidan af benets öfre ända, och säledes icke är 

 terminalt. ünderarmbenen äro serdeles stora och breda, samt jem- 

 förelsevis kortare an hos föregäende. Fingrarne äro 4, och banden bred. 



') Se t. ex. G. Cuvier's teckniog öfver benhufvudet af den förmodade uu- 

 gen af Balo&na australis. 



