öfversigt af de i'nom Skandinavien anträffade Hvalartade Däggdjur. 65 



sednare. Dessa proportioner karakterisera tydligen dessa svansvertebror 

 säsom tillhörande en Balcena. Ilvilka af svansvertebrorna i orduingen 

 de äro, kan icke sägas, utao eftcr jemförelse med ett fullständigt ske- 

 lett af sainma art. Mellan den 2:dra och 3:dje tyckes vara väl stör olik- 

 het i anseende tili bredden öfver processus obliqui, men i anseende tili de 

 andra processerna och corpus öfverensstämina de dock sä mycket, att 

 de syna3 böra vara grannar. Endast de 2:ne sista (10:de och ll:te) 

 sakna processus spinosus. Denne är a alla bakät riktad, samt ä de 

 främre vid spetsen(sedd frän sidan) bred och rundad. A den 9:de är 

 den helt och hallet rudimentär. Processus transversi äro ä alla riktade 

 nägot framät och nedät, och äro ä de främre breda, med snedt afrun- 

 dad spets, och med främre kanten vid basen concaverad. A 6:te — 

 8:de vertebrorne är ett häl uppifran nedat genom basen af dessa pro- 

 cesser. Do 3:ne sista sakna processus transversi, och a de narmast 

 före dem varande äro de helt smä. A de bäda främsta äro föga ut- 

 bildade articulationsytor för processus spinosi inferiores, och deras cor- 

 pus är ä undre sidan transverseilt eoncav. Der synas äfven spar tili 

 en längsgaende concavering, men de kanter, som begränsa denna pä 

 ßidorne äro föga märkbara. 



Bröstbenet, som bar en betydlig tjocklek, och ä undre sidan är 

 convext och a den öfre concavt, är af mycket enkel form, och liknar 

 mest det af Balo'jia mi/sticetas, nemligen en af de tormer af detta, 

 som jag sett i det nämnda museet i Köpenhamn. Det är, säsom mat- 

 ten utvisa, nägot längre an bredt, af en oval form, och har den främre 

 delen, eller manubrium, rundad och med en Uten grund bugt i högra 

 kanten nära spetsen. Bakre ändan är trubbigt tillspetsad och sido- 

 kanterna af corpus äro convexa, samt hafva ungetar vid midten en 

 ojemn, nägot utstäende, tunnare convexitet. Benet är numera af en 

 betydlig härdhet och fasthet, ehuru de tjocka och porösa kanterna an- 

 tyda, att det rundt omkring varit omgifvet af brosk. Afven detta ben 

 visar, att den är en Balmia. 



Refbenen utmärka sig genom en form, som jag icke sett hos na- 

 gen annan hval. Den som i det afseendet synes korama den närmast, 

 är Balcenopt. laticeps, men de äro mycket bredare och större an lios 

 denna. De främre äro mycket stärkt böjda, och antyda derigcnom en 

 bred och tjock kroppsform. Det ena af dessa, som är kortast, och 

 är 3' 1/2 " ^ängt efter böjningen ä yttre sidan, men har den nedre än- 

 dan ofuUständig, företer vid sin öfre ända mycken likhet med 2:dra paret 

 refben af ett skelet af en ung Bai. mysticetus i Köpenhamn. Denna 

 ända är stärkt böjd, hoptryckt och nästan tvärt afhuggen vid spetsen. 

 De andra främre ha öfre ändan, som är starkast böjd, stärkt hoptryckt och 



9 



