öffÄTsigt af de inom Skandinarien anträffade Hyalartade Däggdjur. 69 



aktiga bredd vid den öfre och nedre delen tyckas utvisa, att det icke 

 är nägot af de fränire refbenen, utan, da det derjemte är temligen 

 stärkt büjdt, ett af de medlersta. Genom sin trindlagda form tyckes 

 det komma närmast den Svedenborgska Ilvalens refben. Dess öfre ända 

 antyder pä, att refbenet der varit mera hoptryckt och böjdt an hos 

 Balenoptererna. Sannolikt har det tillhört eu Bala'na , och möjligen 

 samma art, som den Svedenborgska Hvalen. 



Linne omnämner i sin Westgöta-Resa p. 19, att der uti Fors- 

 hems kyrka "funnits benpipor af 6 qvarters längd"; n:en de funnos icke 

 mer, da Linne var der. Sannolikt ha dessa benpipor varit stycken af 

 refben af nägon hval. 



Enligt Prof. A. Retzius ') hade ett os petrosum af en "stör Hval- 

 art" blifvit fiumet i jorden nära KinnekuUe i Westergöthland 1853. 



Hvad det var för en hvalart, som enligt E. Alrots beskrifning öf- 

 ver Gestrikland strandade vid kusten af Nätra Socken i Angermanland 

 är 1658, är icke kändt. En del ben af den förvarades ännu 1722, da 

 denna beskrifning utgafs, pa slottet i Gefle, men lära hafva blifvit för- 

 störda vid dess brand 1728. 



2. B. MYSTICETUS , Linne. — Grönland sJival. 



Refbenen 13 par, och l:sta paret enkla -), och säväl dessa so)n de 

 närmast derpä följa7ide vid nedre ändan plattade. Vertebrornas antal 

 54. Alla halsvertebrorna, utom den sista , sammanvuxna. Skulderbla- 

 det har Jjäde acromion och frocessus coracoideus. Processus zygomatici 

 ä ö/verkäkbenen , och orbitaldelarne af pannbenen uro mycket smala 

 0(gh stärkt bukäi riktade, och tevtporalbene.n savälsoni sidodelarne af 

 occipitalbenet räcka lä7igre tillbaka an condyli occipitales. Hufcudet är 

 mycket stört, idgörande onikr. y^ (ibland nägot mindre och ibland nä- 

 got mera) af totallängden •'). 



') Öfvers. af K. Vetensk. Akad:s Förli. 1854, pag. 111. 



^) Enligt Schlegel har bans JBalcena mysticetus antarctica , fr. Japan, hvil- 

 k«n han aiiser för samma art, som üalcena avstralis, 15 par refben, och 

 l:sta paret äro klufna saväl yid den öfre som den nedre ändan. 



^) De osteologiska karaktererna äro tili dds hcmtade fran iakttagelser ä 

 det ofvan näninda skelettet i Köpenhamn, hvilket under ledning af Prof. 

 Eschricht hade blifvit uppställdt Äfven har jag haft tillfälle att der un- 

 dersöka ett yngre skelett. Under afvaktan pa den ofvan oninämncla afhand- 

 lingen af Eschricht och Reinhardt, hvilken kommer att sprida ett nytt Ijus 

 öfver denna delen af Cetologicn , har jag endast antccknat föga rörande 

 dessa skeletter. Det förstnämnda skelettet är numcra i Brüssel, och ett an- 

 nat lika stört var under uppsättning vid mitt sista besök i Köpenhamn för- 

 lideu sommar. Detta sednare var frän Grönland, liksom de andra. 



