74 W. Lilljeborg. 



ocli de främre äro af en betydlig bredd, samt plattade vid den nedre 

 ändan. Den öfre ändan af de främre refbenen är stärkt hoptryckt 

 samt inät böjd. A l:sta och 2:dra paren, men isynnerliet det fürsta, 

 är den nedre ändan bredare an den öfriga delen af refbenct. Dock är 

 sjelfva spetsen äfven ä det förstnämnda paret icke utbredd. 7:de — 10:de 

 paren hafva en längre och tydligare hals an de andra refbenen, och ä 

 8:de och 9:de paren är denna hals sä läng, att deras capitulum nästan 

 räcker tili corpus vertebr», samt tyckcs dervid vara fästadt med liga- 

 menter '). — - Skulderbladet synes vara nägot litet varierande, dels tili 

 sin form, da det stundora visar sig nägot smalare -), och dels i anse- 

 ende tili processerna, da det stundom har processus coracoideus längre 

 och stundom kortare, och stundom har acromion rätt utstäcnde, och 

 stundora uppät böjdt. Dess bakre och främre kanter äro concava, stun- 

 dom endast vid Collum. Spina scapukv är endast svagt antydd nära 

 intill acromion. Det storsta skulderblad, jag sett, höil nära 4' i längd 

 och 4' 7" i bredd. Os humeri är kort, samt mycket bredt vid sin öfre 

 ända, och der med ett stärkt utstäende tuberculum majus, hvars öfre 

 kant nästan är i jemnhöjd med öfre kanten af caput. Detta är subla- 

 teralt, eller beläget innanför tuberculum majus, och är riktadt snedt 

 inät. Det är serdeles stört, och halfklotformigt. A nämnda skelett 

 var detta ben 2' längt och 1' 4" bredt üfver caput. Radius och ulna 

 äro breda. Olecranon är bredt och snedt uppstigande, samt snedt af- 

 hugget vid spetsen. Radius var 2' 4" läng, och ulna tili spetsen af 

 olecranon 2' 5" d:o. Bredden af den forre ä midten innehölls blott om- 

 krir,g 3 ^^ ganger i dess längd, och densamma ä den sednare omkring 

 6 1/2 ganger i d:o. Ulna är säledes betydligt smalare an radius. Hän- 

 den är bred, och fingrarne äro 4. 



Enligt Scoresby skall den vara tri frän Cirripedier. 



Grönlandshvalen tillhör, liksom Narhvalen, de nordligare delarne 

 af Polarhafvet, och visar sig vid Grönlands kuster endast under vintren, 

 och da i allmänhet icke söder om 65:te graden nordlig bredd. Enligt 

 Martens, höll den sig pä hans tid (1671) under vären i den vestliga 

 delen af Ishafvet, mot Jan Mayen och Grönland, men derefter (under 

 sommaren) öster om Spitsbergen. Den häller sig i grannskapet af po- 

 larisen, och visar sig i reglen icke utom polarbäckenet, sävida icke nä- 

 got enstaka individ förirrar sig längre ät söder. Den tillhör säledes nu- 

 mera icke egentligen Skandinaviens fauna; men under en äldre period, 

 da denna fauna varit en nordpolsfauna, har den sannolikt normalt före- 



') Enlig-t iakttng'olsic a nämnda skelett. 



-) Fig. 8 ä pl. XXVI hos G. Cuvier, i Recherches etc. T. V, 1. 



