76 W. Liiyeborg. 



dade ett 41' langt exemplar i Caernarvon Bay, den 4:de Maj 1846, och 

 blef bogseradt in tili Liverpool. — Det är, som bekant, företrädesvis 

 denna lival, som utgjort föreraälet för den linder sekler med stör vinst 

 bedrifna hvalfängsten. Baskerna och sannolikt äfven de Fransmän, som 

 bo i grannskapet af Biscaya Bugten, hade red.in före det 12:te seklet l) 

 sysselsatt sig med hvalfängst, och utsträckte denna slutligen ända tili 

 Grönland. Ehuru de hufvudsakligen egnat sig ät längsten af Nordca- 

 paren i norra delen af Atlantiska Oceanen, är det dock Scäkert att de, 

 da de utsträckte sina expeditioner ända tili Grönland, derstädes äfven 

 fängat Grönlandshvalen. Frän slutet af 16:de och början af l7:de sek- 

 let började Holländare och Engelsniän egna sig at hvalfängsten, sedan 

 de dertill blifvit undervisade af Baskerne; och följden deraf blef den, 

 att dessa sednare derifrän blefvo utträngde. Sedan Holländarne i slu- 

 tet af 16:de, och Hudson i början af l7:de seklet, hade upptäckt Spits- 

 bergen, och erfarit den rikliga tillgängen pä hvalar i hafvet derstädes, 

 vände man sig snart med förenade krafter ät hvalfängsten der, hvilken 

 i I7:de och 18:de seklerna och stundoin ännu i början af 19:de -) seklet 

 var gifvande. Afven andra nationers fartyg: Ryska, Franska, Danska 

 och Norska, Svenska, Hamburgska och Bremenska deltogo deri. Följ- 

 den deraf blef den, att hvalarne nästan blefvo utrotade i hafvet vid 

 Spitsbergen, och redan i förra delen af 18:de seklet började hvalfän- 

 garne draga sig frän detta haf, samt begifva sig ät Grönland och Da- 

 vis-Sundet. Sedan hvalfängsten ä sednare stallet allt mer och mer afta- 

 git, bedrifves den numera endast af ett ringare antal, vanligen engelska och 

 amerikanska fartyg, samt är föga lönande, sävida man icke lyckas in- 

 tränga uti förut obesökta trakter. Enligt Rink ^) har hvalfängsten vid 

 de Danska Kolonierna pä Grönland sedan 1827 märkbart aftagit. Under 

 1849 — 1851 erhöllos 6 hvalar, i de derpä foljande 3:ne ären ingen, och 

 1855 — 56 3:ne hvalar. — Den fängas för erhällandet af dess späck och 

 barder. Det förra bildar ett lager af 8" — 20" tjocklek (olika pä olika 

 Ställen af kroppen), som under huden omsluter kroppen. Det uppgär, 

 enligt Melchior, hos en större hval tili 140 ä 170 tunnor. Enligt Sco- 

 resby uppgär vigten af barderna af en sädan hval stundom tili 1 1/2 

 tons. — Grönlandshvalen är i allmänhet skygg och rädd, och brukar 



') Lacepede: Hist. Nat. des Cetacees, pag. 75 & 76. — Scoresby: An 

 Account of the Arctic Regions, etc. Innehaller cn utförlig Historik. — F. 

 CuYier: Hist. Nat. des Cetaces pag. XLIII. 



^) Scoresby fäiigade i början af innevarande sekel niänga hvalar i grann- 

 skapet af Spitsbergen. Under 8 är deltog han i fängandct af 123 sädana 

 derstädes. 



^) Grönland, geographisk og statistisk beskrevet, 1 Bd. pag. 207. 



