78 W. Lilljeborg. 



tade , da de uppkomma tili vattenytaii ; och da de simma och anstränga 

 sig myekct, blir deras blöd stundom sä fürskänidt, att heia deras kropp 

 fär eil vidrig lukt (Marteii'^j. Den luft, som de utaodas, laktor illa. De- 

 ras hörsel och syn skall otVan vattnet vara mindre god an under det- 

 samma. Deras värsta fiender, näst menniskan, äio Grampus gladlator 

 & orca, eller möjligen endast den förre af dessa. De vandra icke i 

 flock, ehuru man stundom har sett manga i närheten af hvarandra , 

 när de hafva hafc en gynnsam plats, t. ex. uti bugter, belagda med 

 tunn is, som de kunna upplytta och bryta sonder, da de skola andas; 

 oftast träftas de ensamma, och stundom ett par eller tre tillsamman. 



Anm. Nordcaparea eller Biscaya-Hvalen , som äfven liörer tili sl. Ba- 

 Icena, har forclom närmat sig Skandinaviens kuster, nien läror numera hafva 

 dragit sig läagre ät söder, och visar sig- icke hiir. Sasoai ofvan är nänindt, 

 väntas dess bcskr'f'ning af Profcssorernc Escliriclit och Reinhardt. 



RATTELSER och TILLAGG. 



Vid den i förra afhandUngen, pi-ig. 4 )neddelade tcd)ellen: 

 Sedan jag fätt tilUalle att rädfraga "Zoologie et Paleontologie Fran- 

 gaises" af P. Gervais, tinner jag deraf, att slägtet Ziphius G. Cuvier 

 hörer tili de lefvande, samt är väl skiljdt frän sl. Delphinorliyncluis. 

 Det bor hafva sin plats mellan slagtena Platanista och Delphinorhjn- 

 chiis , samt saledes vara det 10:de i ordningen. Det skiljer sig frän 

 de föregäende slagtena derigenom, att det i underkäken har endast 2:ne 

 tänder, som sitta längst fram i densamma; samt frän de toljande slag- 

 tena derigenom, att det längst fram i öfverkäken har ett par i alveoler 

 sittande tänder. — Slägtet Delpliinorhijnclms motsvarar sl. Uloplodoii & 

 Mesoplodon P. Gervais. — Vid det numera 12:te slägtet Ilyperodon 

 las H//peroodon. — För slägtet Berardlus har jag, efter Giebel •), säsom 

 karakter uppgifvit ätta tänder vid spetsen af underkäken. Da Duver- 

 noy -) endast uppger 4 sädana tänder, förfaller denna karakter, och 

 detta slägte närmar sig derigenom sä mycket mera tili sl. Hyperoodon, 

 frän hvilket det, hvad craniet beträffar, nästan endast skiljer sig deri- 



') Die Säugethiere, 1 Aufl. pag. 110. 



^) Annales des Sciences Naturelles, 3:e Serie, Zoologie. T. XV, 1851, 

 pag. 52. 



