VARA SORKAR OCH RÅTTOR SAMT DERAS BETYDELSE FÖR SKOGEN. 59 



under askgrå. Längd från nosspets till svansrot cirka iSo 

 m in . , svansen 200 mm. 



Denna rattart som fordom varit allmän i vårt land, har nu så godt 

 som fullständigt undanträngts af en utifrån inkommen inkräktare, näm- 

 ligen nästföljande art. Emellertid torde med all sannolikhet ej heller 

 den svarta råttan ursprungligen, d. v s. från förhistorisk tid hafva funnits 

 i Europa, utan är sannolikt med fartyg införd från södra Asien eller 

 nordöstra Afrika. Denna form omtalas af äldre författare och var ännu 

 på Linnés tid allmän i vårt land, under det den bruna råttan då var 

 hos oss okänd. Nu förekommer den endast på några fa ställen. I<3n 

 hvit eller svart och hvitbrokig varietet hålles stundom tam. 



2. Mus decumanus. Bruna råttan, stora husråttan. 



Öronen glest håriga, deras längd ungefär '/, af hufvudets. 

 Svansen kortare än kroppen. Kroppsfärgen ofvan gråbrun, 

 under gråhvit, med tämligen skarp färggräns på nedre delen 

 af kroppssidorna. Längd cirka 240 mm., svansen igo mm. 



Denna allmänt bekanta art finnes nu spridd öf\er hela vårt land 

 med undantag af stora delar af Lappmarkerna. Som ofvan framhållits 

 var denna rattart på Linnés' tid okänd i vårt land och har alltså först 

 jämförelsevis sent hit invandrat. Första gången den i litteraturen om- 

 talas som svensk var 1798, då Thunberg i ett litet faunistiskt arbete ' tyd- 

 ligen åsyftar denna art, ehuru han sammanblandat den med skogsråttan. 

 Af allt att döma har arten inkommit i slutet af 1700-talet och kom då 

 först till några skånska hamnstäder. Den spred sig emellertid hastigt 

 undanträngande sin svagare släkting, den svarta råttan. Som dessa arter 

 troget följa människan och kulturen, samt uteslutande vistas i och i när- 

 heten af människoboninear, i magasin, visthus o. s. v. blif\a de ofta 

 mycket besvärliga, men göra ingen skada på skogen. 



3. Mus musculus. Lilla husråttan, husmusen. 



Kroppsfärgen ofvan gråbrunaktig, under smutsigt hvit, 

 vanligen utan skarp färggräns pä sidorna. Kraniets interparie- 

 talben (se fig. 2) har sidodelar ne jämnbreda och trubbiga eller 

 snedt afhuggna och med den bakre sidovinkeln afrundad. 

 Längd 85 — 90 mm., svans lika läng eller något kortare. 



' Thunberg, C. P.. Beskriftiing på Svenske Djur. Upsala I79f<, sid. 37. 



