6o 



GÖSTA GRÖNBERG 



Lilla husråttan förekommer hos 

 långt fasta människoboningar finnas. 



Fig. 2. Kraniiiin af Lilla husråttan (A) och 

 Skogsråttan (B) för att visa interparietalbenets 

 olika form. y. frontale, pannbenet; p. parietale, 

 hjässbenet; ip. interparietale, »mellanhjässbenet» ; 

 o. occipitale, nackbenet. Först. 2 ggr. 



oss Utbredd öfver hela landet, sä 

 Hon infinner sig i allmänhet myc- 

 ket snart vid nybyggena, äfven om 

 dessa anläggas i aflägsna skogs- 

 trakter. I nordligaste Lappland lär 

 hon emellertid saknas. Ehuru hon 

 vanligen uppehåller sig i människo- 

 boningar och visthus, anträffas hon 

 dock stundom ute på åkerfälten 

 rätt långt från gårdarna. Hennes 

 föda utgöres af såväl animaliska 

 som vegetabiliska ämnen och hon 

 blir som bekant ett rätt svårt 

 skadedjur i visthus och skafferier, 

 äfven om hon ej i detta fall kan 

 täfla med föregående art. Hon 

 ynglar flera gånger årligen, inom- 

 hus tämligen oberoende af årstiden 

 och föder i hvarje kull 4 till 8 

 ungar. 



4. Mus sylvaticus. Skogsråttan, skogsmusen. 



Kroppsfärgen ofvan grågulaktig, under nästan rent hvit, 

 alltid med skarp färggräns på sidorna. Kraniets interparie- 

 talben är åt sidorna afsmalnande och mer eller mindre till- 

 spetsadt. Längd iio — 120 mm., svansen vanligen något kor- 

 tare. 



Skogsmusen förekommer utbredd öfver större delen af vårt land. 

 Endast i de nordligaste landskapen och de egentliga fjälltrakterna tyckes 

 den saknas. Dock finnes den ännu i Jämtland och blir där egendomligt 

 nog större än i södra och mellersta delarne af landet. 



Skogsråttan bygger vanligen sitt bo under någon sten, tufva eller 

 trädrot. Som byggnadsmaterial användes söndergnagd halm, mossa o. d. 

 Under hösten samlar hon vinterförråd, som hon förvarar i närheten af 

 boet i särskilda utvidgningar af de underjordiska gångarne. Dessa förråd 

 bestå hos dem som lefva ute på fältet af säd, hos skogsbebyggarne af 

 hasselnötter, ek- och bokollon. Bokollon tyckas också i södra Sverige 

 under ollonår utgöra hennes förnämsta föda. Under sommaren uppgifves 

 svamp intaga ett viktigt rum på matsedeln, ehuru däraf naturligtvis ej 

 samlas några förråd. 



