66 



GÖSTA GRÖNBERG 



Arvicola amphibius. Vattensorken. 



Svfi. ■ Paludicola amphibius. 



Kroppens färg varie- 

 rande, sv artaktig till 

 b r u n a k t i g , i a 11 m ä n li c t 

 föga ljusare på undersi- 

 dan. Öronen dolda i hår- 

 fällen. Svansen unge- 

 fär af halfva kroppens 

 längd. Längd i6o mm., 

 svansens längd 80 mm. 



Vattensorken, den stör- 

 sta arten inom släktet, före- 

 kommer i vårt land allmänt 

 från Skåne till Lappland. 

 Helst håller han till i när- 

 heten af vatten. Han träffas 

 därför såväl vid insjöarnes 

 och vattendragens stränder 

 som vid hafskusterna, men 

 han nöjer sig också med ett 

 vattenfylldt dike. Han sim- 

 mar och dyker med stor fär- 

 dighet, men är äfven skicklig 

 i gräfning och försvarar ge- 

 nom sitt dubbla lefnadssätt i 

 vatten och på det torra väl 

 sitt vetenskapliga namn am- 

 phibiiis. Vid sina gräfningar 

 i jorden uppkastar han stora 

 jordhögar, erinrande om mull- 

 vadens. Oftast har han sitt 

 bo under en sådan jordhög. 

 Han uppgifves yngla 2 till 3 

 gånger årligen och föder ända 

 till 7 ungar hvarje gång. 

 Vanligen äro dock ungarne 3 

 till 5. Hans födoämnen utgö- 

 ras hufvudsakligen af diverse 

 vegetabilier, men han håller 

 stundom till godo med ani- 

 malisk kost. 



Kindtändernas tuggytor hos Arvicola amphibiu 

 i öfverkäken, B i underkäken. Först. 8 ggr. 



