VARA SORKAR 0( H RÅTTOR SAMT DERAS BETYDELSE FÖR SKOGEN. 



67 



5. Arvicola ratticeps. Mellansork. 



Syn.: l':iluilicola ratticeps. 



Kroppens färg ofvan mörkt gråbrun, under hvitgrå, med 

 tämligen tydlig färggräns. Öronen dolda i eller föga fram- 

 stående ur hårfällen. Svansens längd något mer än ^:^ af 

 kroppslängden. Längd 135 mm., svansens längd 50 mm. 



Fig. 7. Kindtändernas tuggytor hos Arvicola ratticeps. A i öfverkäken, 

 B i underkäken. Först. 8 ggr. 



Denna art tillhör egentligen fjälldalarne i Lappland och Jämtland, 

 men är äfven anträffad i trakten af Norrköping, hvarest jägmästaren A. 

 CnattingIUS fann 10 döda exemplar af denna art i boet hos en rufvande 

 pärlugglehona. ^ Möjligen förekommer han här och hvar i mellersta Sve- 

 rige, ehuru han hittills blifvit förbi.sedd. Han uppgifves förekomma så 

 sydligt som i Östersjöprovinserna. — Mellansorken vistas helst pä sid- 

 ländta och sänka marker, men uppträder stundom äfven pä äkrarne, 

 där han blir lika skadlig som äkersorken. I öfrigt saknas iakttagelser 

 öfver lefnadssätt och fortplantning. 



6. Arvicola agresiis. Åkersorken. 



Syn.: .Aijricola agrestis. 



Kroppens färg ofvan mer eller mindre mörkt gråbrun, un- 

 der askgrå till grähvit. Öronen dolda i eller föga framstående 



' A. C. (A. Cnattingius), meddelamle, i Svenska J.ägareförbundets Nya Tidskrift, 

 årg. 3, 1865, sid. 47. 



