OM AFVERKNINGSBERÄKNING FÖR BLÄDNINGSSKOGAR. 7 7 



Antag först, att en i öfrigt normal skog med virkesmassan v har 



ett oväxtligt öfverskott ö, som är äldre än afverkningsåldern. Arsaf- 



V -{- ö v ö 



verkningen blir då = = ' + — , d. v. s. den växtliga sko- 



0,5 U O,^ « o, 5 II, 



gen afverkas med normala årshyggen, medan den oväxtliga uttages un- 

 der en öfvergångstid, som är lika med halfva omloppstiden. Som förut 

 framhållits, är ju tillämpandet af en sådan öfvergångstid fullt riktigt, 

 ehuru det naturligtvis icke finnes någon särskild anledning att utsträcka 

 eller begränsa den till halfva omloppstiden. Genom revisionerna hvart 

 tjugonde år blir den för öfrigt längre. Så t. ex. afverkas vid i6o-årig 

 omloppstid 



af öfverskottet 



o 81 



\ id halfva omloppstidens slut återstår alltså ,,g eller nära en tre- 

 djedel af öfverskottet. 



Hur formeln verkar, då hela skogen är yngre än afverkningsåldern, 

 men åldersklassernas fördelning är abnorm, framgår bäst af ett exempel. 

 Antag, att omloppstiden är loo år och att alltså de nu 8i — loo-åriga be- 

 stånden {.v kbm.) böra afverkas under perioden. Vid behof kan likväl 

 90-årig skog huggas utan större olägenhet, hvarför periodafverkningen 

 möjligen får utsträckas till nu 71 — 8o-åriga bestånd (/kbm.) Den yngre 

 skogen är .a kbm. 



Normalt skulle mot a" kbm. 81 — loo-årig skog svara kbm. i— 80-årig. 



1 6 -V 

 Ar nu f -\- c <, . så blir årsafverkningen enligt formeln mindre än 



den normala, och en del nu 81 — loo-årig skog öfverhålles till nästa 

 period. Detta är en uppenbar fördel, då härigenom öfvergången för- 

 medlas till de sänkta afverkningsbelopp, som äro att vänta under kom- 

 mande perioder på grund af den bristande tillgången på yngre skog. 



I motsatt fall, om y 4- :; är större än , vållar formelns använd- 



9 



ning en lika nyttig höjning af den kommande periodens afverkningar. 



Det är likväl möjligt, att öfverskottet beror på de yngsta åldersklassernas 



