78 



HENRIK PETTERSON. 



Stora utbredning, och att samtidigt brist råder inom de åldrar, som böra 

 afverkas följande period. Arsafverkningens förhöjning är då naturligtvis 

 skadlig. Afven kan öfverskottet af skog under 80 år vara så stort, att 

 den höjda periodafverkningen utsträckes till träd under 70 år. Om 71 — 

 loo-årig skog saknas, kan det t. o. m. som ett gränsfall inträffa, att for- 

 meln anger ett betydande afverkningsbelopp, ehuru skogen ej innehåller 

 en enda ekonomiskt huggfärdig stam. 



Ehuru afverkningens uttagande enligt normalförrådsformeln i all- 

 mänhet medför ett lyckligt utjämnande af växlingarne i huggbar massa 

 under olika perioder, är det alltså absolut nödvändigt, att den kombine- 

 ras med någon garanti mot afverkning af växtlig skog. 



d b 



Något sådant skydd ger cirkuläret emellertid icke. Däremot har 

 man säkerställt möjligheten att alltid kunna i saludugligt virke uttaga 

 det beräknade afverkningsbeloppet, hvilket skett genom den egendom- 

 liga föreskriften, att endast gagnvirkesmassan skall läggas till grund för 

 beräkningen. Priset för denna garanti är likväl mycket för högt, i det 

 nämnda föreskrift å andra sidan medför allvarliga olägenheter. En studie 

 öfver gagnvirkets förekomst i normalskogen skall visa detta. 



A fig. 2 föreställer /I abc normalförrådet, paralleltrapeziet bced års- 

 hygget och den streckade ytan xyz gagnvirket. Förhållandet mellan cy 

 och cb anger alltså gagnvirkets relativa förekomst i huggfärdiga bestånd. 

 Då nu linien ay delar hvarje mot ac vinkelrät linie i samma proportio- 

 ner, så skulle en gagnvirkesordinata, som skar aj, angifva en större pro- 

 cent saludugligt virke vid den åldern än vid omloppstidens slut. Efter- 

 som gagnvirkesprocenten stiger med åldern, måste därför gränslinien xy 

 till hela sin längd falla inom A ayc. Sannolikt har väl kurvan xy det 

 utseende, som bilden utvisar, men det är möjligt, att den i stället .f-for- 



