OM AFVERKNINGSBEkÄKNING KÖR HLÄDNINGSSKOGAR. 83 



Det gör därför ett egendomligt intryck, när skogsförvaltningen vill 

 bygga afverkningsberäkningen pä dessa tillväxtprocenter och därmed 

 säger sig åsyfta ett mera objektivt bedömande af saken. Subjektivite- 

 ten blefve nog minst lika stor som förut, ehuru med ombytt subjekt, 

 då den granskande skogstjänstemannens roll skulle öfvertagas af bola- 

 gets taxator. Detta naturligtvis under förutsättning att de erhållna re- 

 sultaten utan vidare toges för godt. Skulle däremot en kontrollunder- 

 sökning verkställas, så hade man att vänta två olika värden, af h vilka 

 intet kunde sägas vara det riktigare. 



Emellertid får denna synpunkt icke \ ara afgörande, enär h varje 

 skogsuppskattning är behäftad med ett dylikt subjektivt drag, som lik- 

 väl oftast är mindre utprägladt än här. Vi antaga alltså, att man kän- 

 ner timmerförrådets tillväxtprocent. Enligt förslaget skall då den om- 

 talade förhöjningen anpassas efter en med aftagande tillväxtprocenter 

 stigande skala »ökningsprocenter.» I princip är nog detta riktigt, ty en 

 låg tillväxtprocent antyder öfverskott af gammal skog och motiverar 

 alltså en förhöjning i formelns af\erkningsbelopp. Något hållbart stöd 

 för de anförda ökningsprocenternas absoluta storlek torde däremot ej 

 stå att finna. Som jag förut framhållit ger normalförrådsformeln vid 

 normal äldersklassfördelning en närmelsevis riktig siffra för årsafverk- 

 ningen, som i detta fall är lika med den årliga tillväxten. \'id den af 



2 v 

 Beronius funna växttiden, 14S är, blir alltså årstillväxten ^ ^= 1,38 % 



145 

 af virkesförrådet v. Denna procent hänför sig till nettotillväxten, d. v. s. 

 den i beståndet alstrade \irkesmassan minus det bortgående själfgall- 

 ringsvirket. Vid borrning finner man däremot bruttotillväxten, hvarför 

 den så beräknade tillväxtprocenten blir högre. Men å andra sidan har 

 timmerförrådet kanske lägre tillväxtprocent än hela virkesmassan. Man 

 kan därför antaga, att timmerskogen vid borrning skall befinnas till- 

 växa med omkring 1,5 % . Enligt den föreslagna skalan borde då den nor- 

 mala afvcrkningen höjas med 40 '\, , som alltså skulle utgöra öfverafverk- 

 ning. Efter sådana jämförelser må man äga rätt att ställa sig något 

 skeptisk mot den nya metoden. 



Därjämte har föreslagits, att de försumpade skogarnes ökningspro- 

 cent skall stiga direkt proportionellt med dessa markers relativa före- 

 komst, uttrycket i procent af hela den produktiva arealen. Detta är 

 likväl raka motsatsen till hvad som borde ske. Ty det är behofvet af 

 en närmelsevis jämn afkastning, som motiverar den öfveråriga skogens 

 uttagande under en längre period i stället för genast. En hög procent 

 försumpad mark gör detta utjämnande vanskligare och är således ett skäl 

 för en låg ökningsprocent och ej tvärtom. 



