84 HENRIK PETTERSON. 



Af alla dessa skäl synes det af Mo och Domsjö skogsförvaltning 

 uppgjorda förslaget till afverkningsberäkning icke antagligt. Det gäller 

 alltså att finna en annan väg till målet. 



I den föregående utredningen liar jag lagt hufvudvikten på att all 

 ur affärs- och beståndsvårdssynpunkt huggfärdig virkesmassa uttages så 

 snabbt som nödig hänsyn till afkastningens jämnhet medger. Det före- 

 faller mig därför naturligast, att denna massa i främsta rummet upp- 

 skattas och lägges till grund för afverkningsberäkningen. Dä emellertid 

 konjunkturernas växlingar göra det vanskligt att bestämma huggbarhets- 

 åldern, bjuder en sund konservatism, att denna snarare sättes för hög än 

 för låg. Man kan vinna detta mäl och därjämte samtidigt en afsevärd 

 förenkling af beräkningen genom att så godt man kan uppskatta hugg- 

 barheten, men till afverkning under perioden enda.st anvisa den massa, 

 som vid indelningstillfället redan är huggbar. Under normala förhållan- 

 den komma på detta sätt de bestånd till afverkning under en viss period, 

 hvilka under den föregående blifvit huggfärdiga. 



Normalt skulle alltså indelningsperioden omfatta tjugu årshyggen 



40 v 

 = , om v betecknar hela virkesmassan under huggbarhetsäldern u, 



samt om all z/årig skog kan afsättas. Där så icke är fallet undensökes 



gagnvirkesprocenten / i huggfärdiga bestånd, hvarefter den normala 



p ^o v 

 periodafverkningen af gagnvirke [g] erhålles = . -- - . 



Skillnaden mellan den huggfärdiga massan h och denna normala 

 periodafverkning g utgör tydligen ett till afverkning förfallet öfverskott. 

 Det återstår då endast att afgöra under hur lång öfvergångstid detta 

 får uttagas. Jag har å sid. 77 visat, att man på 80 är hinner uttaga 

 67 % af öfverskottet, om detta hvarje period reduceras med en ijärdedel. 

 Afverkas däremot hvarje gång hälften, återstår efter 40 år 25 %, efter 

 60 år 12,5 % och efter 80 är 6,25 % . Då öfverskottet delvis bör ut- 

 göra en reserv, som kan tillgripas vid ett eventuellt höjande af omlopps- 

 tiden eller vid brist på till huggbarhet utväxande skog, torde det icke 

 vara rådligt att periodvis afverka mer än halfva öfverskottet. En fjär- 

 dedel synes däremot i regel vara för litet. Om därför denna afverk- 

 ningskvot vid mycket stora öfverskott sättes till ^o % , i g)-nnsammare 

 fall till 40 % och pä mera normala skogar till 50 X. sä torde alla be- 

 fogade anspråk på nödig försiktighet vara tillgodosedda. Afverknings- 

 beräkningen skulle dä fä följande utseende: 



