128 



GUSTA GRÖNBERG. 



tallar å en areal af flera hektar 

 gnagda af en sorkart. Jag miss- 

 tänkte strax, att man hade att 

 göra med åkersorken, men som 

 inga exemplar af djuret själft 

 kunde anträffas, uppdrog jag åt 

 kronojägaren på platsen att me- 

 delst fällor söka infånga några af 

 skadedjuren och sända mig dem 

 för undersökning. Detta lyckades 

 honom äfven och befunnos ex- 

 emplaren vara åkersorkar. Tvenne 

 gnagda tallar .synas å fig. i6 

 efter af förf. tagen fotografi. 

 Gnaget sträckte sig stundom 

 rätt djupt in i veden, så att 

 en formlig ränna bildades rundt 

 stammen. Afven ute på Ridön, 

 belägen i Mälaren ett par mil 

 söder om Västerås, anträffades å 

 ett större område .sorkgnagda ungtallar. Nedre delen af en dylik 8-årig 

 tall medtogs hem och fotograferades. Den finnes återgifven i fig. 17. 



17. (inagd ungtall trän Ritlöns krono- 

 iwrk. '/^ nal. st. Fot. förf. 



Fjällemmeln. 



Den enda arten af släktet Myodes, som spelar någon ekonomisk ^ 

 roll är fjällemmeln, då skogslemmeln ju är rätt sällsynt. Ehuru egent- " 

 ligen tillhörande fjällen blir fjällemmeln genom sina vandringar en farlig 

 fiende till vegetationen å de områden, han drager öfver. Ehuru förf. 

 veterligt närmare underrättelser saknas om hans skadegörelse å skog, 

 torde han dock i detta afseende ej vara ofarlig. 



Rått- och sorkarternas naturliga fiender. 



Det är en gifven sak, att djur med så stor förökningsförmåga som 

 råttor och sorkar, snart skulle uppträda i oräkneliga skaror, om ej några 

 hämmande faktorer hölle deras antal inom rimliga gränser. Som sådana 

 faktorer ha vi att i främsta rummet nämna kall och våt väderlek, ty 

 ungarne, som hos dessa djur födas i ganska outveckladt tillstånd, äro 

 i allmänhet rätt ömtåliga. Men dessutom hafva råttorna och sorkarna 

 bland rofdjur och roffåglar ett stort antal fiender, hvilka göra sitt till att 

 förhindra en massförökning. Bland dessa naturliga fiender kunna i 



