140 OM SKOGSODLING Ä LJUNGRYAR. 



park, som består mest af rymarker, en massa försök i rätt stor skala 

 gjorts, modifierade efter våra förhållanden. 



Planteringen har här utbytts mot sådd i långa, rätt djupt hackade 

 streck, (0,45 m.) af blott hackans bredd, cirka 10 cm. '", vanligt tall- 

 och ^4 granfrö ha hopblandats, och har af denna blandning satts 2 

 rader, och i den 3:dje raden uteslutande bergtallfrö. Bättre hade helt 

 säkert varit att i hvarje rad beså 2 efter hvarandra följande streck med 

 blandadt tall- och granfrö, och det 3:dje därpå följande strecket med 

 endast bergtallfrö, men det visade sig under arbetets gång ställa till sä 

 mycken oreda och tidsutdräkt med ty åtföljande ökning i skogsodlings- 

 kostnaden, att det beslöts så bergtallsfröet i en särskild rad för sig. 

 På sista tiden ha försök gjorts med att i hvarje streck utså en bland- 

 ning af Y2 tall- Vs bergtall- och '/e granfrö. Dessa skogsodlingar äro 

 emellertid alldeles för unga att om resultatet däraf uttala något annat 

 än att allt hitintills artat sig väl. 



I stort verkställes å Nättja kronopark skogssådden med hopblan- 

 dadt ^/, vanlig tall- och Y., granfrö, som utsås, enligt ofvan nämnda 

 sätt, 0,45 m. långa och 0,10 m. breda streck, som såväl mellan som i 

 raderna ha i m. afstånd från midt till midt å strecken, då med använ- 

 dande af Janssonska fröhornen, särskildt uppborrade för att lämna cirka 

 15 frön pr streck, åtgår 1,5 kg. frö pr har med en arbetskostnad — den 

 för ljungbränningen inberäknad — af 20 — 25 kronor per har, beroende 

 på kostnaden för ljungbränning, kulturfältens storlek, väderleksförhållan- 

 den under skogsodlingen m. m. 



Att streck och ej rutor användas, kommer sig däraf, att i strecken 

 frysa plantorna mindre upp än i rutorna, hvarjämte plantorna ej komma 

 stå så hopgyttrade som ofta är fallet i de små rutorna, hvarigenom 

 plantornas hopväxning förekommes, plantutveckligen mera gynnas och 

 slutligen plantorna förr täcka marken och den uppspirande ljungen. För 

 vinnande af detta mål får fröet ej falla direkt ur fröhornet i såddstrcket, 

 utan fröhornet släpper fröet i såddhjonets hand, och med denna utsås 

 det i streckets hela längd, hvarefter hjonet med foten trampar till fröet 

 i såddrutorna, hvilket medför en lindrig myllning å fröet. 



Ryssby i oktober 1905. 



C. B. Christoffersson. 



