SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT I906, H. 3. 



Om afverkningsberäkning för blädningsskogar. 



Med anledning af en nppsats 1 tidskriftens förra häfte har 

 redaktio)ien fatt mottaga nedanstående med märket — n — sig- 

 nerade iniägg. Tidskriften har färiit endast i ett undantags- 

 fall fur -»inedlem af finska först fö'ren ingen> ^ da särskilda om- 

 ständigheter förelago^ lämnat plats ntom de stående rribnkerna 

 tit anonym författare. Frän oeh med detta Hr har den/ta stånd- 

 punkt ytterligare markerats genom tillkän}iagifvandet a hvarje 

 häftes ornslag: -»lörfattarne äro ensamma attsvariga för sina 

 uppsatsers innehålla. Da detta likväl förbisetts af — n — oeh 

 denne ej velat frdngä sin anonymitet,, vill redaktionen med 

 hänsyn till frågans stora vikt för den norrländska skogshns- 

 hallningen för denna gäng ej afvisa bidraget^ hvars införande 

 dock sker med förklaring att anonyma uppsatser och svaromål 

 för framtiden ej komma att intagas. 



Redaktören. 



I en uppsats i förra häftet af denna tidskrift har Henrik Petterson fram- 

 lagt några synpunkter i ofvanstående fråga och därvid bland annat företagit 

 en granskning af den i nu gällande timmerblädningscirkulär föreskrifna afverk- 

 ningsberäkning. Resultatet af hans spekulationer är ägnadt att väcka glada 

 förväntningar hos de privatskogsägare, hvilkas skogshushållning regleras af sta- 

 ten, ty han har funnit, att afverkningsberäkningen för sädana skogar, frän hvilka 

 endast gröfre virke kan \inna afsättning, lämnar allt för låga resultat. I vissa 

 fall blir afverkningen, menar han, rent löjligt liten mot hvad den rätteligen 

 liorde blifva. Och i stark öfvertygelse härom föranledes han utbrista: »Men 

 en sådan hushållning kan icke få införas eller fortfara på statens och enskil- 

 des under statskontroll ställda skogar». 



För vissa fall vill jag gifva författaren delvis rätt däri, att den i cirku- 

 läret föreskrifna afverkningsberäkning ger för lågt resultat, dock ingalunda i 

 sä hög grad, som författaren vill göra troligt. Och utgår man från att cir- 

 kuläret är afsedt att tillämpas pä skogar, sädana de i Norrland allmänt äro 

 beskaffade, lämnar cirkuläret, rätt tillämpadt, goda resultat. 



Då min och Pettersons ståndpunkter sålunda äro ganska olika, torde det 

 tillåtas mig här nedan granska den teoretiska utredning, hvarpä han söker 

 stödja sina påståenden. 



Författaren har tänkt sig en normal hlädningsskog, där endast virke af 

 viss mininiidimension kunde tillgodogöras. Han kallar detta virke gagnvirke. 



A efterföljande figur skulle enligt författaren, om A abc föreställde nor- 

 nialförrådet och ,\ den tid, som erfordras för att träd skola utväxa till minsta 

 afsättningsbara dimension, A xyc såsom ett snarare för högt än för lågt me- 

 dehärde beteckna gagnvirket. 



