RÄTTSFRÅGOR. 1 65 



skattiiiug i förevarandt- hänseende, med ändring af Häradsrättens utslag, befriat 

 Öfverholm från ansvar och skyldighet att utgifva hundskatt, 



öfver hvilka underdåniga besvär Öfverholm i underdånighet sig förklarat; 



med Kungl. Maj:ts Högsta Domstol beslutet; 

 gifvet Stockholms slott den 3 November 1904. 

 Kungl. Maj;t har i nåder låtit sig föredragas ofvan berörda uuderdåniga be- 

 svär och finner ej skäl att i Hofrättens utslag göra ändring. Det vederbörande till 

 underdånig efterrättelse länder. 



Under Kungl. Majtts Sekret 



OSCAR II. 



Sver., Nor.. Gotli. och W. Komina. 



Anton (lederströni. 



Generaltullstyrelsens beslut i mål ang. restitution af erlagda skogsvårds- 

 afgifter. I skrifvelse af den 11 december 1905 har Ömsköldsviks Ängsågs Aktie- 

 bolag geuom Gust. Schelin anhållit om restitution af skogsvårdsafgifter enl. § 5 i 

 Kungl. Förordningen ang. skogsvårdsafgifter den 24 juli 1903 för trävaror, hvilka 

 härröra från virke afverkadt inom Västerbottens län, där förordningen om skogs- 

 vårdsafgifter ej gäller. 



Sedan denna ansökan remitterats till tullkammaren i Örnsköldsvik, hvilken till- 

 styrkt densamma, har K. Generaltullstyrelsen i .skrifvelse den 13 februari 1906 till 

 hemälde tullkammare resolverat som följer: 



Till Tullkammaren i Örnsköldsvik. 

 I en till Kungl. Generaltullstyrelsen ställd, af Eder till Styrelsen öfverlämnad 

 skrift har disponenten för Örnsköldsviks Ångsågsaktiebolag Gust. Schelin — med 

 förmälan att bolaget under år 1905 från Örnsköldsvik utfört 22,138 kubikmeter så- 

 gadt virke och lådbräder samt 2,120 kubikmeter splittved, allt härrörande af virke, 

 som afverkats delvis inom Västernorrlands och delvis inom Västerbottens län, samt 

 att för dessa trävaror skogsvårdsafgifter blifvit till Eder erlagda med tillhopa 2,319 

 kronor 80 öre — anhållit, att af berörda afgifter ett belopp af 705 kronor 22 öre, 

 motsvarande hvad af dem belöpte ä den i Västerbottens län afverkade delen af de 

 utförda trävarorna, måtte varda till bolaget restitueradt; och har sökanden till stöd 

 för denna anhällau och till utredning beträffande storleken af det återsökta beloppet 

 anfört, att, då allt timmer, som af bolaget inköptes eller på egna skogar afverkades, 

 bokfördes efter afverkningsorten, det icke mötte någon svårighet att för hvarje år 

 exakt utreda, huru stor del af bolagets timmerfångst vore hämtad från Västernorr- 

 lands eller Västerbottens län, men att, då timmerfångsten under ett visst år icke 

 under samma år kunde sågas och skeppas utan därtill fordrades i allmänhet två år, 

 det vore, för att erhålla en fullt tillförlitlig grund för bedömandet af den proportion 

 länen emellan, hvari virket till de under året sågade och skeppade varorna från dem 

 hämtats, nödvändigt att utgå från medeltalet af såväl årets som det närmast föregå- 

 ende årets timmerfångst; att det från Västerbottens län hämtade virket utgjorde 

 30,4 procent af bolagets hela timmerfångst under åren 1904 och 1905 och att i följd 

 häraf jämväl 30,4 procent af de under år 1905 utförda trävarorna måste anses här- 

 röra från virke, afverkadt i Västerbottens län ; samt att i enlighet härmed det åter- 

 sökta beloppet beräknats till 30,4 procent af de erlagda skogs vårdsafgifterna; varande 



