VÅRA SROGAKS vArD OCH AFKASTNING. 217 



Om intensiv sl<ogshushålIning. 



Det fordras många år innan skogen mognar till skörd. För dess 

 framalstring har naturen varit i högre grad verksam, än det mänskliga 

 arbetet. Vid åkerbruket är förhällandet nästan motsatt. Under vissa 

 undantagsfall kan skogens nettobehållning per år och har visser- 

 ligen gä upp till nästan samma belopp som åkerbrukets, men i all- 

 mänhet är skillnaden mycket stor och till åkerbrukets fördel. De bättre 

 områdena användas därför till åker och de sämre återstå för skogs- 

 bruket. Gränserna mellan dessa slags mark blifva emellertid flerstädes 

 gan.ska obestämbara. Säkert är, att man i värt land till åkerbruk an- 

 vänder en del mark med svag jordmån, å hvilken vid skördens inber- 

 gande knappast bruknings- och utsädesko.stnaderna återgäldas, långt mindre 

 räntan å utgifterna för odlingsarbetet. I brist på verkligt god mark har 

 odlaren brutit dålig och uppehåller sig och sin familj på de närliggande 

 skogarnes afkastning, ej minst genom att använda myrslogar till hö- 

 fångst och skogsbetet för kreaturen. Jordbruket är och förblir i dessa 

 fall föga lönande och bedrifves på bekostnad af det mänskliga arbetet 

 — är med ett ord en svälthandtering, en nödfallsutväg! 



Skogshandteringen inrymmes bland de producerande industrierna 

 och för den uppställes den teoretiska principen, att hushållningens in- 

 tensitet är beroende af den färdiga varans värde. Låga värden å denna 

 skulle alltså betinga små utgifter för frambringandet. Utom svårigheten 

 att bestämma värdet å en vara, som skall afsättas först långt fram i tiden, 

 spela andra variabla faktorer in, än de nedlagda skogsodlingskostnaderna, 

 hvilka därför blifva i viss män reducerade till sin betydelse. Ehuru 

 skogsodlingskostnadernas förräntande alltså bör beaktas och i viss män 

 vhira mättgifvande, torde jämsides därmed andra hänsyn förtjäna upp- 

 märksamhet. Utom det att räntefoten är föränderlig och vid samman- 

 satt ränta än mer känslig för en variation, ingå i kalkylen mycket svår- 

 bestämda faktorer, såsom skatterna, värdet å marken, omkostnader för 

 förvaltning och bevakning m. m. Virkesvärdets möjliga stegring gör 

 jämförelsen mellan den blifvande skördens afsättningsvärde i förhållande 

 till produktionskostnaden lika oberäknelig. Den föreställningen, att man 

 kan grunda skogsskötselns intensitet på fina beräkningar, är därför en 

 fiktion, som åtminstone för större delen af vårt land saknar verklig grund. 

 Först när ett producerande skogsbruk vunnit in.steg kunna dessa beräk- 

 ningar vara berättigade. Men så länge vår skogshushållning å stora 



S/>ri^,^7''hi{s/inriungeiis Titiskri/t, iqob. j y 



