VARA SKOGARS VÄRD OCH AFKASTNING. 227 



i det inre af Norrland. Genom utdikning af dessa 35 % skulle alltså den 

 till skögsbörd dugliga marken kunna ökas högst väsentligt; och då försump- 

 ningen utbreder sig, hvarigenom ärligen ansenliga vidder af produktiv mark 

 förvandlas till improduktiv, är den en fiende, som måste bekämpas. Genom 

 utdikning vinnes ock en kortare omloppstid. Den utdikade myren med 

 sin k\äfverikedom erbjuder nämligen .skogen en vida bättre jordmån, än 

 grus- och sandmarkerna; och utdikningen af själfva skogsmarken aflägs- 

 nar det öfverflödiga vattnet, hvarigenom trädens växtkraft höjes. Vidare 

 synes kälbildningen vara starkare och kälen ligga längre kvar å myren — 

 i .synnerhet tufvig sådan — än i skogen. Under försommaren verkar 

 därför myren som en iskällare, mer eller mindre förlamande den kring- 

 liggande skogens vegetationsförmåga. Och då luften om hösten afkyles 

 och den kalla luftströmmen söker dalgängarne, torde det näppeligen vara 

 likgiltigt om dalbottnarne utgöras af myr eller skog; ty skogsmark torde 

 hafva större förutsättningar att upptaga värme och hindra, värmeutstrål- 

 ningen än den vattendränkta och kala myren. Men äfven om man ej 

 vågar påstå, att skogens årliga vegetationsperiod direkt förlänges genom 

 utdikning af sumpmarker, torde man dock därigenom vinna att denna 

 period bättre utnyttjas. Alla dessa omständigheter hafva emellertid in- 

 flytande på trädens omloppstid. Genom dikningen vinnes alltså mark 

 för skogsbörd, förhindras en vidare utbredning af skogsmarkens försump- 

 ning och vidgande eller nybildning af myr, hvarförutom den gynnsamt 

 inverkar på skogens omloppstid. 



För att visa verkningarne af sänka markers torrläggning har jag an- 

 modat jägmästare G. Beronius att konstatera kubikmassan af träd, upp- 

 vuxna å tvenne sedan längre tid tillbaka utdikade myrmarker samt under- 

 söka dessa träds ärliga tillväxt. 



Som synes är resultatet — synnerligen tillfredsställande, allra helst om 

 man tager i betraktande, att dikena under långa tider ej blifvit under- 

 hållna. Den myr, som för c:a 70 år sedan utdikades, torrlades ånyo för 

 7 år sedan, och å den för c:a 50 år sedan utdikade upprensades dikena 

 först våren 1905. Ehuru de.ssa myrmarker varit särskildt lämpade för 

 skogsvård — de äro grunda och i detta nu väl förmultnade — och dy- 

 lika resultat endast kunna väntas, där förhållandena äro lika gynnsamma, 

 så är det dock min lifliga öfvertygelse, att, allteftersom insikt. vinnes om 

 torrlagda myrmarkers förmåga att bära skog, så godt som all myr i Norr- 

 land så småningom .skall bli utdikad. En hel del bolag hafva i större 

 eller mindre skala verkställt utdikningar och äfven kronan har börjat dika, 

 om än dessa dikningar i förhållande till kronoparkernas storlek måste 

 anses vara af synnerligt ringa omfattning. Den godartade myren skall, 

 torrlagd, bli Norrlands allra bästa skogsmark och så gifvande, att den för 

 vår framtida skogshushållning blir af den allra största betydelse. (Se fig. 28). 



