VARA SKOGARS VÄRD OCH AKKASTNIr^G. 



24» 



Alla dessa åtgärder hafva dock gemensamt den olägenheten att de 

 betydligt fördyra de ändå här kostbara skogssådderna. 



Af det här anförda torde med tydlighet framgå, att betningen i nu- 

 varande utsträckning är ett väsentligt hinder för skogsföryngringen. Redan 

 nu kostar betet skogsägaren ofantliga summor, och dessa värden komma 

 att stegras i samma mån som skogsskötseln vinner terräng. 



Dalamotionärernas starkaste argument var, att om en granne hade 

 skogodling på sitt skifte, kunde genom Kungl. Maj:ts förslag markägaren 

 blifva hänvisad till att uteslutande beta sina kreatur på eget skog.sskifte. 

 Då skogsskiftena i Dalarne och i Norrland i allmänhet hafva en så 



Fredrik Giöbel, foto. -'/., igo^. 



Fig. 31. I törgrunden starkt aibitna (af beteskreatur) lurfviga tallbuskar. (Iransbuskar ha 

 fttt vara i freil och äro därför mot naturens ordning högre. Hasselfors bruk (Örebro län). 



långsträckt form, att betning inom dess gränser icke vore tänkbar, 

 skulle sålunda genom en enda hemmansägare allt bete på gemensamt 

 mulbete upplåtna skogsmarker gå förloradt. Boskapsskötseln skulle så- 

 ledes enligt deras mening blifva högst betydligt försvårad och hindrad 

 i sin utveckling, om förslaget blefve lag. Mot motionärernas argument 

 kan erinras, att h varje skattedelägare i ett skiftelag äfven efter Kungl. 

 Maj:ts förslag fortfarande ägde betesrätt på inom skifteslaget befintliga 

 och till gemensamt mulbete upplåtna marker, dock med den inskränkning, 

 alt betning förbjödes på tydligt å marken utmärkta kulturfält. 



På ett bolags skogstrakter i Hälsingland är detta förslag realiseradt, 

 och resultatet har befunnits vara godt. På en komplex af cirka 40 tusen 



