OxM AI'VERKNINGSBEUÄKNING lÖR BI.ÄDNINGSSKQGAR. 255 



Enligt Presslers bekanta summeringsformel' erhållas nu normalförrådet 

 af gagnvirke vid 150-årig omloppstid = 50 (63 + '" ) ^ 6,100 kbm. 



Efter cirkulärets föreskrifter fås årsafverkningen, om dessa 6,100 kbm. 

 saludugligt virke divideras med halfva omloppstiden + t. ex. 10 års foryng- 

 ringstid, alltså "g°" — 76 kbm. Men på årshygget finnas 118 kbm. afsättligt 

 virke, hvadan således cirkulärets afverkningsbelopp utgör endast 64 % af 

 det normala. 



Emellertid angafs af Holmerz och Örtenblad 200 år som den lämpli- 

 gaste omloppstiden och 25 cm. vid 1,3 höjd som då gängse minimidimen- 

 sion. Denna senare torde å många trakter ännu gälla, hvarför ett öfverslag 

 rörande årsafverkningen under sistnämnda förutsättningar äger sitt intresse. 

 1'tföres räkningen på samma sätt som förut, visar det sig, att en enligt cir- 

 kuläret bestämd afverkning i detta fall uppgår till 54 % af det normala. 



Bibehålles däremot omloppstiden 150 år (+ 10 års föryngringstid) me- 

 dan minimidimensionen vid brösthöjd höjes till 25 cm., fås enligt den offi- 

 ciella beräkningen ett afverkningsbelopp om 45 % af normalafverkningen. 



Det torde härmed vara ådagalagdt, att cirkulärets beräkning för medel- 

 goda och sämre skogar, där minimidimensionen är minst 2rx6", verkligen 

 ger orimligt små afverkningsbelopp, så snart åldersklassfördelningen är nor- 

 mal. Men hur ställer sig saken, om skogen icke är normal? Den i Norr- 

 land vanligaste abnormiteten består i förekomsten af oväxtlig skog, som öfver- 

 skridit den lämpligaste afverkningsåldern. Betecknas virkesmassan under af- 

 verkningsåldern med ?■ och den öfveråriga skogen med ö, fås årsafverkningen ^ 



r -\- ö v ö v 

 ■-— + . För beloppet gäller naturligtvis ofvanstå- 



".5 U 0.5 U 0.5 U 0.3 II 



ende uttalande, att afverkningen enligt cirkuläret i många fall blir orimligt 

 liten. Om Ofverskottet icke är föremål för en oberättigadt forcerad afverk- 

 ning - och detta inträffar väl mera sällan på statsskogarne — är det så- 

 ledes gifvet, att formelns anmärkta brister äfven på dessa abnorma skogar 

 vålla för låg afverkning. 



Men äfven om felet i abnorma fall ej skulle blifva så stort, måste man 

 likväl ihågkomma, att det växer i samma mån skogen närmas till normal- 

 tillståndet. Det blir härigenom omöjligt att i enlighet med cirkulärets af 

 - -n — framhållna syfte öfverföra skogen i normalt tillstånd efter vare sig 

 II eller något annat antal år. Detta naturligtvis under förutsättning att 

 cirkuläret skall följas vid afverkningsberäkningens utförande, hvilket väl i alla 

 fall åtminstone från början varit meningen. 



Hur — n — kan framkomma med något sådant, som att den föreskrifna 

 afverkningsberäkningen ej är afsedd att tillämpas vid kommande revisioner, 

 är mig ofattligt. Cirkuläret innehåller om revision bl. a.: Förslaget till hus- 

 hållningsplan skall grundas på ny uppskattning af skogen och ny bestånds- 

 beskrifning samt innehålla alla de bestämmelser och uppgifter, hvilka i fråga 

 om hushållningsplaner här ofvan föreskrifvits». Denna bestämmelse synes 

 mig tydlig nog. 



.\fvenså framhåller — n — , att afverkningsbeloppet i de fall, där skogen 

 befaras taga skada, får höjas med 25 %. Detta är ett misstag, hvilket jag 



' Se t. ex. A. Maass: i/Om beräknandet af normalförrådet i Tidskrift för Skogshus- 

 hållning 1901, sid. 96. 



