2»» WILH. EKMAN. 



huru skogsodling bör bedrifvas. ' Han ansåg, att en af dennas största 

 fördelar låg däri, att man hastigt erhåller ett nytt skogsbestånd och ej 

 behöfver i åratal vänta på en naturlig föryngring, som kanske stundom 

 uteblifver. För att förverkliga dessa goda afsikter lämnades öfverinse- 

 endet öfver Finspongs skogar till C. M. Sjögreen, som ju är en af skogs- 

 odlingens föregångsmän i vårt land. Denne afgaf år 1862 ett yttrande 

 öfver skogarnes tillstånd. Detta yttrande innehåller bland annat, att 

 å egendomen stora kalmarker funnes, som borde skogsodlas, att de äldre 

 bestånden voro väl hårdt gallrade, sä att fara för kullblåsning förefanns^ 

 samt att rensningsvirket bättre än dittills borde tillvaratagas. A de 

 stora kalmarkerna hade skogssådd med gran- och silfvergranfrö försökts, 

 hvilken i den gräsgångna marken naturligtvis ej lämnade godt resultat. 

 Sjögreen inlämnade äfven förslag till de skogsodlingsåtgärder, som skulle 

 ifrågakomma. Dessa förslag utgingo på att den dyrare planteringen af 

 3- ä 4-åriga plantor skulle såsom säkrare användas i stället för handsädd 

 eller fröträdsställningar, och dessa framställningar vunno ej allenast 

 Ekmans godkännande, utan hvad mera är, han förmådde äfven utföra 

 dem. Mänga svåra år ha sedan dess inträffat för vår järnhandtering, 

 och Finspong har ej lämnats oberördt af den fara, som sjunkande kon- 

 junkturer medföra. Vid dessa tillfällen ha dock aldrig .skogsodlingarna 

 fått sitta emellan. De ha utförts på det gamla välkända och säkra 

 sättet, och de erhållna ungskogarne ha alltid vårdats pä bästa sätt. Be- 

 träffande utförandet af de äldsta planteringarne beskrifver Sjögreen själf 

 detta på följande sätt. 



Planteringarne vid Finspong hafva i stort utförts med j-ärig 

 tall och 4-ärig gran, dessa senare vanligen i små knippen, 2^3 plantor 

 i hvarje. Plantskolor för omskolade plantor hafva alltid anlagts på plan- 

 teringsfältet och ha någorlunda jämnt därå fördelats, hvaremot plantskolor 

 för små plantor vanligen lagts nära bevakarens hem. Tallen har alltid 

 omskolats vid i års ålder, granen däremot vid 2 års. Första året ren- 

 sades de s. k. »omplanteringsplantskolorna», men däremot ej under andra 

 året, för att klimpen lättare skulle hålla samman. Riset har, då det ej 

 kunnat användas, afsvedts året efter afverkningen för att dels få hygget 

 rent, dels förgöra de på det färska hygget möjligen förekommande snyt- 



' Detta bevisas b.ist af följande skrifter, som af C. E. Eltman utgifvits från trycket: 

 Beskrifning öfver det förfaringssätt, som iakttages för beredande af skogsätervä-^ct på de till 

 Finspongs bruks egendom hörande skogar. Norrköping 186S. Skogsordning för Finspongs 

 gods. Norrköping 1876. 



■ Detta inträffade redan året därpå under januaristormen 1863, hvilken var så våld- 

 sam, att den gallrade skogen pä ett helt hemman totalt bortsopades, under det att den 

 orörda skogen å närgränsande kvarstod. 



° Sjögreen ansåg nämligen att de uråldriga lallbeständen ej kunde läinna dugligt frö. 



