290 



WILH. EKMAN. 



baggarne, och dels äfven för att icke beteskreaturen på några år skulle 

 besöka de mindre betesgifvande hyggena, så att de 2:dra och 3:dje året 

 efter afverkningen utsatta plantorna skulle hinna så uppväxa, att betes- 

 kreaturen ej kunde göra någon anmärkningsvärd skada, hvarigenom hyg- 

 genas inhägnad undvikits. 



För att medhinna de stora kulturerna skedde utplanteringen både 

 höst och vår, och kulturerna ha gått bra vid bägge årstiderna, blott man 

 iakttagit, att höstkulturerna ej gjorts för sent på hösten, då marken bör- 

 jat frysa. 



Något visst förband mellan plantorna har ej förekommit på grund 

 af markens oländiga beskaffenhet, utan ha plantorna alltid satts på de 

 ställen, som varit lämpligast för dem. I allmänhet har afståndet mellan 

 plantorna varit 5 å 6 fot; alltså har man haft c:a 4,000 plantor pr har. 

 Planteringarne ha gått mycket väl till i den bördiga jorden, som van- 

 ligen utgöres af lerblandad sandjord, stundom dock ren sand eller ren 

 lera, så att ibättringar varit onödiga. Endast dä s. k. skytte förekommit, 

 om klena plantor från gamla plantskolor användts, har efterkultivering 

 måst företagas. 



Under de senaste 30 åren, då Finspongs skogar stått under den 

 driftige Johan Karsbergs förvaltning, har i medeltal Y3 af skogsodlingen 

 utförts genom rutsådd och ^/j genom plantering. Fröträd ha städse 

 lämnats, om sådana funnits att tillgå, dock har .skogsodling alltid skett 

 oberoende af dessa. Fröträden ha vanligeh varit 60 k 70 år gamla, 

 stundom yngre. Vid sådden, som uteslutande verkställts pä våren, har 

 vanligen användts i kg. frö per har, ^/j tall och '/j gran. ' Plan- 

 teringen har å senare tiden verkställts dels med klimpplantor, dels med 

 barrotsplantor, 2 å. 3 st. • — med mellanrum mellan dessa — i s. k. fyllda 

 gropar. Klimpplanteringen utföres ännu på samma sätt som för 40 år 

 sedan, d. v. s. med 3-åriga vid i års ålder omskolade tallplantor eller 

 4-åriga vid 2 års ålder omskolade granplantor. Vid barrotsplantering 

 åter har i-årig tall och 2- ä 3-årig gran användts. Man har lämnat 

 hyggena utan inhägnad och gjort den iakttagelsen, att de 4-åriga klimp- 

 plantorna i stort sedt ej skadats genom kreaturens bett, däremot ha de 

 unga barrotsplantorna ofta lidit däraf Får ha ej utsläppts på skogen 

 förr än efter den 15 juni, hvarför dessa egentligen ej skadat plantorna. 



' Tvenne lika gamla profytor, som ligga alldeles invid hvarandra och hvaraf den ena 

 uppdragits genom sådd, den andra genom plantering, ha kuberats, hvarvid utrönts att den 

 planterade vid 30 års ålder lämnat dubbelt så stor virkesmassa som den sådda. 



