302 _ WILH. EKMAN. 



och det nedlagda kapitalet med ränta växa ungefär lika hastigt. Men 

 så inträder beståndet i tiden för sin hastigaste tillväxt, och då äro snart 

 såväl det utlagda kapitalet som de höga räntorna täckta, och detta utan 

 att gallringsvirket medtagits i beräkningen. Vid 28 års ålder infaller 

 den ekonomiska vändpunkten. Då äro de gamla skulderna betalade, 

 och då börjar man på att få räkna vinst på företaget. Denna vinst 

 stiger, allt efter som träden utväxa till allt värdefullare dimensioner. 

 Skogen tyckes alltså enligt de gjorda beräkningarna ännu vid 40 år för- 

 ränta sitt kapital väl, men äfven för den randas slutligen en dag, då de<i 

 ej längre kan lämna sin behöriga penningtribut. Då måste den genast 

 bort för att dels lämna skogsägaren den honom tillkommande skogs- 

 vinsten, dels lämna plats för ett yngre kraftigare släkte. 



Hvad nu dessa Finspongs ungskogar beträffar, måste man fram- 

 hålla, att de, i likhet med hvad fallet är å flere kronan tillhöriga egen- 

 domar i Östergötland, uppdragas med en särskild noggrannhet. Att 

 hygget ett par år efter afverkningen skall vara nöjaktigt skogsodladt är 

 en grundsats, som Finspongs styresmän alltid med kraft häfdat och fort- 

 farande häfda och att detta betydde ganska mycket var för dessa per- 

 soner ej svårt att förstå. Man kan resonnera på följande sätt. Skogs- 

 odlas ett bestånd snarast, d. v. s. 3 år efter afverkningen, hvilket alltid 

 sker å Finspong, så har man 40 år därefter pr har en ren vinst af 160 

 kronor. 



Dröjer man i år i onödan blir vinsten blott 135; alltså en förlust å 25 kr. 



» » » 49 » 

 » » » 64 » 

 » » »81» 

 » » » g6 » 

 » » »141 » 



Skall man så dyrt betala sitt slarf, så torde det nog falla sig billi- 

 gast i längden att låta bli att slarfva. 



En annan sak, som är ytterligt viktig för att ett vackert och eko- 

 nomiskt bärigt skogsbestånd skall kunna alstras, är att skogsplanterin- 

 gen göres med nödiga ibättringar. Detta är absolut nödvändigt, ty i 

 motsatt fall får man visst icke de penninggifvande bestånd, som nyss 

 skildrats, och dessutom bli träden fula och risiga. Därför har man vid 

 Finspong alltid sökt göra kulturerna så täta, som det varit möjligt. 



Hvad de äldre skogsbestånden (50 år och däröfver) beträffa, upp- 

 taga de en areal af c:a 12,000 har, under det att ungskogarnes areal är 

 c:a 10,000 har. Den äldre skogens kubikmassa har nyligen uppskattats 



